— 364 — 
bake. Ved indgaaende sammenlignende forsøk kunde det 
allikevel konstateres, at de forskjellige kulturer indeholdt 
samme bakterie. Ved gjentagne ompodninger paa dyr, bl. 
a. spurver, lyktes det at øke virulensen av de litet virulente 
kulturer saa meget, at de ved indpodning paa marsvin frem- 
kaldte en dødelig infektion. 
Man maa efter forsøkene ha ret til at gaa ut fra, at den 
fundne bakterie virkelig er den, med hvilken »dødspilene« 
var inficert. I ca. 30 aar har altsaa dens sporer bevaret sin 
levedygtighet. 
Fig. 1. Snit fra det betændte muskelparti av en hval, fanget ved 
Skogsvaag, sterkt forstørret. Man ser store mængder av bakterier 
mellem muskeltraadene. (Efter Christiansen). 
Christiansen meddeler en række interessante op- 
lysninger om hvalbakterien og dens biologi. I morfologisk 
henseende viser den saa stor overensstemmelse med forskjel¬ 
lige til ødembacilgruppen hørende former, at det ikke er 
mulig ved en simpel mikroskopisk undersøkelse at adskille 
den fra disse. De enkelte bakterieceller kan, selv inden 
samme kultur, variere ikke saa litet i størrelse og utseende. 
De enkelte staver er som oftest 4—5 ^ lange og 0.5—0.7 ^ 
tykke (1 == Viooo mm.). De optrær i regelen enkeltvis 
eller parvis, men kan ogsaa hænge sammen saa de danner 
korte kjeder eller traader. Især i friske kulturer f arves 
bakterien godt ved de sedvanlige farvemetoder. 
