— 374 — 
Og som jeg har klargjort det for Gudbrandsdalens vedkom¬ 
mende, maa denne indvandringstid i det væsentlige falde sam¬ 
men med Pholas-niveauets. 
Om vi saa søker at samle i et helhetsbillede de nu¬ 
værende forekomster og de fossile forekomstomraader, saa 
faar vi de sidstnævnte som naturlige bindeled for det første 
mellem de to kystomraader for dens forekomst i nutiden i det 
nordlige Skandinavien, nemlig paa den norske kyst og om 
den Botniske bugt og for det andet som likesaa naturlige bin¬ 
deled mellem disse nordlige forekomster paa den ene side 
og de sydlige utenfor den skandinaviske halvø paa den anden. 
Der blir ikke længer tale om forbindelse efter enkelte be¬ 
stemt optrukne geometriske linjer, men om forbindelse mel¬ 
lem forskjellige omraader der saa ganske naturlig sammen- 
smelter til et større fællesomraade. 
Ti det hele viser os paa en karakteristisk maate et klart 
billede av en tidligere sammenhængende langt større utbre¬ 
delse av Hippophaes end den nutiden frembyr forsaa- 
vidt det gjælder det skandinaviske omraade. Og billedet viser 
os mere 1 , nemlig at denne utbredelse har været av karakteri¬ 
stisk sydvestlig oprindelse. Den synes derfor at være paa 
det nøieste sammenknyttet med den her omhandlede perio- 
des hele klimatpræg der var av utpræget sydvestlig karakter. 
Det er det vestbritiske faunaselskap, Pholas candida- com- 
plexet, som vi gjenfinder i vore leravsætninger fra den tid 
saavel inden Kristiania-feltet som inden Trondhjems-feltet. Det 
er derfor heller ikke helt utelukket at de nordlige grænser 
for artens nuværende utbredelse er noget snevrere end de 
var paa den tid. 
Det vigtigste resultat tur de ligge deri at utbredelsen, 
fremrykning og tilbakegang, ogsaa for Hippophaes sees at 
omfatte ganske bestemte landomraader, i sin helhet fuld- 
stændig overensstemmende med forandringerne i de klimato- 
logiske forhold, som heller ikke bevæger sig kun efter nogen 
faa bestemt optrukne linjer, men indbefatter større klimatiske 
provinser der i sin helhet styres av klimatologiske love, lov¬ 
bestemte forandringer der blir at tilbakeføre til lufttrykkets 
fordeling paa jordoverflaten, saaledes som jeg for en tid siden 
søkte at vise i en artikel om »Fimbulkulde« (» Aftenposten « 
21de april, 1918, nr. 198), og dette er et helt generelt forhold 
som vi fra nutiden kan følge tilbake gjennem den historiske 
tid, saga-tiden og sagn-tiden helt til den i dunkelt slør indhyl- 
lede urtid i vor slegts historie da nutidsforholdene litt efter 
hvert gaar over i de geologiske. P. A. Øyen. 
