20 
„ Etter den billigere Metode bærer de sig ad paa følgende 
Maade u hedder det: „de fylder nogle Sprøjter med Cederolie og sprøjter 
den ind i Ligets Bughule, nden at gøre noget Indsnit eller tage Tar¬ 
mene nd gennem Tarmaabningen, som de derpaa stopper til, for at 
Olien ikke skal løbe ud igen. Saa salter de Liget den foreskrevne 
Tid, og den sidste Dag lader de Cederolien løbe ud — den har da 
opløst Indvoldene og skyllet dem med ud, medens Kødet er opløst af 
Natronet, saaat kun Ligets Hud og Knogler bliver tilbage.“ 
Om den tredie Metode skriver Herodot, at den kun er for 
de fattige: Bughulen fyldes med en Rensningsvædske (Syrmaja), og 
Liget saltes i 70 Døgn. (Eigg. 1—3). 
Fig. 4. Fire Kouoper. 
Den anden gamle Forfatter, hos hvem man fin der en vidtløf tigere 
Beskrivelse af de gammelægyptiske Balsameringsmaader, er Diodor, 
som levede ved Begyndelsen af vor Tidsregning. Ogsaa han omtaler 
tre forskellige Metoder og angiver, at den dyreste kostede en Sølv- 
talent — omtrent 4000 Kroner — den næstbedste 20 Miner — omtrent 
1300 Kroner — og den billigste en Ubetydelighed. Om Begyndelsen 
af Balsameringsprocessen fortæller Diodor, 1 ) at Liget bliver lagt paa 
Jorden, og at en saakaldt „Skriver li paa venstre Side af Underlivet 
betegner det Sted hvor Indsnittet skal gøres. Saa skærer „Paraskisten*‘ 
med en „ætiopisk Sten“ saa meget bort, som Loven foreskriver, men 
tager straks efter skyndsomst Flugten, og de andre forfølger ham med 
Stenkast og Forbandelser — det var nemlig Skik i Ægypten at vise sin 
1 ) Diodors 1. Bog, Kapitel 91. 
