22 
i Vest og Øst indeslutter den smalle Nildal, navnlig paa Strækningen 
imellem Syene og Memfis. Mest bekendte er Nekropolerne ved Sak- 
kara og Beni-Hassan, Katakomberne ved Syene og el-Kab, Konge¬ 
gravene i Pyramiderne ved Memfis og den store Nekropolis ved Teben. 
Umiddelbart ved Nekropolerne laa de vidtløftige Bygninger, hvor Balsa- 
meringen foregik, og hvor man forfærdigede de mangfoldige forskellige 
Stoffer og Genstande, som blev anvendte ved denne Virksomhed. Der 
boede endvidere ikke blot Balsamererne selv, men ogsaa den talrige 
Stab af Haandværkere, Præster, Politimænd og Soldater, som var 
knyttede til Begravelsesvæsenet. 
Efter Herodots Beretning begyndte Balsameringsprocessen med, 
at Hjernen ved Hjælp af en langskaftet Metalkrog blev taget ud 
gennem Næseborene. Paa de fleste af de Mumier, som har været 
underkastede en grundig anatomisk Undersøgelse, har da ogsaa den 
tynde, fint gennemhullede Benplade, som adskiller Hjernens og Næsens 
Hulheder og passeres af de talrige Lugtenervegrene, været ødelagt, 
og man kender det omtalte Instrument, hvormed Operationen blev ud- 
ført. Hjernekassen er da enten tom eller udfyldt med Krydderier. 
Saa finder man hos de fleste ægyptiske Mumier et omtrent 15 
Centimeter langt Indsnit i den venstre Side af Underlivet, i 
Almindelighed i Lysken, og gennem denne Aabning — akkurat stor 
nok til, at en Haand kunde føres ind i Bughulen — har Balsamereren 
taget Eordøjelsesorganerne, Lungerne og Hjertet ud. Den af de to 
gamle græske Forfattere omtalte „ætiopiske Sten u , hvormed Pa- 
raskisten gjorde Indsnittet, var rimeligvis en skarp Flintflække; man 
har fundet mange saadanne ved og i Mumierne. 
Man har ogsaa fundet adskillige Papyrusruller med Afbildninger, 
som viser Liget liggende udstrakt paa et Bord og omgivet af Tari- 
kevter med Sjakalhoveder. 
Der findes flere forskellige Beretninger om, hvad man gjorde ved 
Indvoldene, efterat de var tagne ud af Krophulen gennem den omtalte 
Snitaabning. 
Pl ut ark, som døde Aar 120 e. Kr., fortæller, at de som Aar- 
sagerne til de menneskelige Skrøbeligheder efter en ceremoniel Forevis¬ 
ning for Solen blev kastede i Nilen, 1 ) og en lignende Beretning læser 
man hos Porfyrios, som levede i det 3. Aarhundrede e. Kr. 2 ). Man 
0 Plutark: „Om Isis og Osiris.“ Kap. 79. 
2 ) Porphyrios: „De abstinentia“. Lib. IV. Cap. X. 
