80 
De slegter, som dominerer i de tempererte have (Chætoceras, 
Rhizosolenia, Thalassiothrix) er paa sin maate likesaa vel ntrnstet 
for det pelagiske liv, og deres svæveapparater viser fuldt saa mange 
variationer. Men de behøver ogsaa likesaa vel at øke sin overflate 
og sin svæveevne, da de i de tempererte have ofte føres ind i hav- 
strømme med lavere saltgehalt og mindre tæthet, hvor de kan formere 
sig sterkt. Det fortjener at bemerkes, at flere av de oceaniske dia- 
tomeer, som er karakterformer i koldere have, ogsaa fandtes i under¬ 
ordnet mængde selv paa de varmeste stationer, og dette gjælder netop 
1 a. Chætoceras laciniosum. 1 c. f. pelagica. 2a. Ch. Schuettii. 2b. f. oceanica. 
de arter, som kan forekomme i mængde baade i arktiske og antarktiske 
have (Thalassiothrix longissima, Rhizosolenia hebetata f. semispina); 
der behøves derfor ikke nogen særskilt hypotese for at forklare disse 
arters „Bipolaritet“. 
Adskillelsen mellem kystplankton og oceanisk plankton synes ikke 
at være saa let at gjennemføre i de varme have som i de tempererte. 
Ved vore breddegrader hviler kystplanktonet flere maaneder i den mør¬ 
keste aarstid, og andre arter hviler om sommeren. Tidlig om vaaren 
er det egentlige kystplankton begrænset til de grunde kystbanker, 
men ut paa sommeren og høsten kan et større eller mindre antal 
