95 
Acanthephyra multispina har likesom Cyclothone mi- 
crodon den eiendommelighet, at de store ældste individer findes i de 
dypeste redskaper, de, som blev slæpt i 1000 til 1500 meters dyp. 
(Se fig. 18). I 500 1 —750 : meters dyp finder man mellemstørrelser, 
og i de øvre lag 50—150 1 findes artens larver. Disse larver fandtes 
i mængde, tidligere var kun kjendt et enkelt individ, der er beskrevet 
av Coutiere, fra fyrsten av Monacos samlinger som Hoplocasicyphus 
similis, men nu har kunnet identificeres som larver av A. multispina. 
Acanthephyra purpur e a har likesom Cyclothone sig- 
nata sin overveiende utbredelse i et. intermediært lag ved 500-—750 
meters dybde. 
Redskaperne i de større dyp fanget saa faa individer, at de kan 
antages at være fanget under indhivningen. Vertikaltrækkene paa 
station 63 i 4500—1500' meters dyp av A. multispina opgir 5 indi¬ 
vider, av A. purpurea ingen, i 1350 1 —450 meter 2 A. multispina og 
33 A. purpurea. Larverne er ikke paavist i materialet endnu av den 
sidste art, men vil antagelig, likesom hos A. multispina, findes i de 
høiere vandlag. 
Fig. 18 illustrerer forholdene paa det nordlige snit fra New- 
Foundland til Irland. Betragter man materialet fra stationerne længst 
syd i Sargassohavet, viser der sig den samme forskjel som paavist for 
slegten Cyclothone, nemlig, at de samme former sydpaa først findes i 
større dybder end nordpaa. Mens de store individer av Acanthephyra 
purpurea i det nordlige snit har sin forekomst i dybderne 500’—750' 
meter, forekommer de sydpaa ikke i det redskap, som blev slæpt i 
500 meter, derimot er de fundet x alrikest fra 1 0' 0 1 0 meters dyp. 
Det intermediære lag, hvori disse dyr lever, ligger her altsaa flere 
hundrede meter dypere, ganske som vi fandt det for Cyclothones ved¬ 
kommende . 
De oplysninger, som her er git, viser arbeidsmetodens brukbarhet 
og nøiagtighet. Hvor dér kan regnes med fangster av talrike indi¬ 
vider, vil feilene og feiltagelserne vistnok blir særdeles smaa. „Michael 
Sars“ s fangster av mange former var meget rike; men med hen¬ 
syn til sjeldne former eller former, som er vanskeligere at fange, 
maa ogsaa „Michael Sars“ -ekspeditionens arbeidsmaate siges at 
ha været for litet effektiv. Imidlertid har det stor interesse at 
