154 
bringende, at den er blit grundlaget for en egen gren av kemien — 
den saakaldte stereo k em i d.v.s. læren om atomernes stilling i 
rummet. Naar to forbindelser har den samme molekylære sammen- 
sætning og forholder sig i enhver henseende ens ogsaa deri at de begge 
bevirker en likestor dreining av den polariserte (plansatte) lysstraale, 
kun med den forskjel, at det ene dreier polarisationsplanet til høire 
det andet likesaa meget til venstre, saa er de to forbindelser „optisk 
isomere“. Dette forklarte van’t Hoff og omtrent samtidig Le Bel 
saaledes, at alle saadanne stoffer indeholder i molekylet et saakaldt 
„usymmetrisk kulstofatom a d.v.s. et kulstofatom, hvis 4 tiltræknings- 
enheter (valenser) er knyttet til 4 indbyrdes forskjellige atomer eller 
atomgrupper, som man tænker sig at være i samme stereometriske 
stilling til hverandre som hjørnerne i et regulært tetraeder, hvilket 
jo ogsaa vil være den enkleste stereometriske gruppering av 4 punkter. 
Det ene stofs molekyl vil da være bygget saaledes, at det danner et 
speilbillede av det andets og de to molekyler altsaa forholde sig til 
hverandre som høire og venstre haand. 
Endnu større betydning har van’t Hoffs arbeider paa mole- 
kylarteoriens omraade hat. 
Av grundlæggende natur er saaledes hans undersøkelser over 
lovene for stoffernes kemiske omsætninger — d.v.s. den kemiske 
dynamik, idet han her har levert en række mesterlige eksperi¬ 
mentelle og teoretiske undersøkelser, som han fremla i 1884 under 
titlen: „Etudes de dynamique“. Her findes undersøkelser over 
„reaktionshastigheten a og dennes avhængighet av temperaturen, en 
metode til at bestemme antallet av de i kemiske omsætninger del¬ 
tagende molekyler, forklaring av overgangen mellem grundstoffernes 
forskjellige modifikationer m. m. ; næsten halvdelen omhandler lovene 
for den „kemiske likevegt“ og affinitet og skjønt van’t Hoff her 
har berømte forgjængere som Guldberg og Waage med sin 
„massevirkningslov“, saa behandler han disse problemer ikke ut fra 
den almindelige „kinetiske“ molekylarteori, men paa termodynamisk 
grundlag. Her finder man utviklingen av hans berømmelige „bevæge- 
lige likevegt u („equilibrium mobile“): A -f- B A'4-BZ 
Tilføres varme til et i ligevegl værende system av molekyler 
(f. eks.: J 2 2 J) vil likevegten forskyves i retning av det system 
(her 2 J) til hvis dana else der forbrukes vanne (endotermiske forbin¬ 
delser), ved avkjøling gaar derimot virkningen i retning av det system 
(J 2 ) ved hvis dannelse der utvikles varme (eksotermiske forbindelser). 
