156 
Derved kunde han gi Guldberg -Waages undersøkelser en 
utvidet betydning og banet samtidig vei for Arrhenius elektro¬ 
lytiske dissociationsteori og dermed var den sikre grundvold lagt for 
hele den senere saa blomstrende og be tydningsf ulde ^fysikalske kemi“. 
Konsekvensen av van’ t Hoffs utvidelse av den netop' iaar 
100-aarige Avogadros sætning maa selvfølgelig være den, at to 
opløsninger av forskjellige stoffer maa indeholde like mange mole¬ 
kyler i like store volumina, hvis de ved samme temperatur utøver et 
like stort osmotisk tryk. 
Men derved hadde man faat en ny metode til at bestemme mole¬ 
kyltallet for stoffer i opløst tilstand, mens man tidligere kun kunde 
bestemme molekyltallet for gasformige stoffer og da nu ogsaa homo¬ 
gene blandinger av faste stoffer kan jevnføres med opløsninger, kan 
man nu bestemme molekyltallet saa vel i den gasformige, den flytende 
og den faste aggregatform. 
Kjendskapet til lovene for det osmotiske tryk har imidlertid ikke 
alene stor betydning for molekylarteorien, men ogsaa for forstaaelsen 
av plante- og dyrelivet. 
Den membran, som omgir de enkelte celler er jo gjennemtræn- 
gelig for vand, men ikke for de i cellesaften opløste stoffer — altsaa 
kan der utvikle sig et osmotisk tryk inde i cellen. Botanikeren 
de Vries anstillet allerede i midten av 1880-aarene de grundlæg- 
gende forsøk for plantecellens vedkommende og paaviste at et saa- 
dant tryk (turgor) • er nødvendig for cellens vekst, ellers vil den 
skrumpe ind og man har derfor i plantecellen et middel til at paavise 
om to opløsninger har samme osmotiske tryk — om de er „isotoniske“. 
Donders paaviste derefter hvilken betydning det osmotiske tryk 
har for dyreorganismen; de høiere dyrs livsfunktioner staar og falder 
med de røde blodlegemer; disse er jo celler, som forholder sig likedan 
m. h. t. den omgivende opløsnings osmotiske tryk som plantecellen, 
men hvad der er endnu merkeligere, er at de opløsninger som er iso- 
toni.sk med plantecellen, ogsaa er det for de røde blodlegemer. 
Men den største interesse har dog. fysiologens L o e b’ s bane¬ 
brytende arbeider over befrugtningen (samlet i „Untersuchungen iiber 
kiinstliche Parthenogenese“ 1906), idet han f. eks. har paavist, at det 
osmotiske tryk delvis kan erstatte befrugtningsprocessen hos eggene 
av kraakebollem (Echinus). 
Den sidste periode av v a n ’ t Hoffs videnskabelige virksomhet 
omfatter studiet av den heterogene likevegt, specielt vedrørende dan- 
