177 
hav til Afiika og over det sydatlantiske hav til Brasilien. I det hele 
tat hersker der kontinentale forholde i perm, man har fastlande baade 
i Nordamerika, Europa og Nordasien. Mellem det nordlige og syd¬ 
lige kontinent laa et palæozoisk middelliav, det saakaldte Thetys. 
Endnu i trias er der meget fastland, men i slutten av denne 
periode begynder en stor ny transgression av havet, som naar sin 
største utstrækning i øvre jura (malm). Dette jurahav opdeler Gond- 
wanalandet i flere dele, og av Europa blir kun nogen øer igjen. 
I vort land er denne transgression paavist i det lille jurafelt paa 
Andøen i Vesteraalen. Her findes konglomerater overleiret av sand- 
stene og skifre, som viser at landet under disse lags avsætning maa 
være sunket mindst 650'm. 
Den jurassiske transgression var overordentlig stor, kanske den 
største i jordens historie. Men allerede i slutten av jura begynder 
landet at stige frem, og havet samler sig i de soner, som senere foldes 
i tertiær (geosynklinaler). I kridt har man store forandringer i for¬ 
delingen mellem land og hav, der linder samtidig baade transgres- 
sioner og regressioner sted. 
Efter den franske geolog Haug har resistensgebeterne eller de 
ikke foldede landtavler og geosynklinalerne eller fjeldkjederegionerne 
forholdt sig paa forskjellig maate, saaledes at naar der er transgres¬ 
sion i resistensgebeterne er der regression i geosynklinalerne og om¬ 
vendt. Stort set har havene i kridt lighet med de jurassiske have, 
disses utbredelse var stor i begge perioder. Særlig karakteristisk er 
det store mesozoiske middelhav Thetys, som forbandt Atlanterhavet 
med det stille ocean over Centralasien. 
Likesom i den store palæozoiske transpression i mellemkarbon er 
der avsat mægtige kalklag („kridt“) i de store mesozoiske transgres- 
sioner, der har sine maksima i øvre jura og i slutten av kridt. 
Sidst i kridt begynder endelig den sidste regression, der fort- 
sætter, om end avbrudt, i eocæn, oligocæn og miocæn, og som naar sit 
maksimum i slutten av tertiær, i pliocæn. I slutten av tertiær hersker 
der utpræget kontinentale forhold. 
Den kontinentale platform rundt Norges kyst er efter professor 
Nansen dannet i denne tid. Denne platform ligger nu nedsænket paa 
et par hundrede meters dypi, og landet har derfor før ligget betydelig 
høiere end nu. Siden sentertiær har der altsaa fundet sted en tydelig 
transgression. 
