179 
der havene. Havets overflate virker uophørlig eroderende og slitende 
paa landet, og forstørrer derved sit areal. Men for at kunne forklare 
de store forrykninger mel lem land og hav rækker dette ikke til, man 
maa ty til b e v æ g e 1 s e r i selve jordskorpen. Under fjeld- 
kjedefoldningerne forstyrres likevegten i jordskorpen, og denne like- 
vegt gjenoprettes i de tider som følger efterpaa. De dele av hav- 
bunden som har været for dypt nedpresset, buler sig senere op, og 
de fjelde som er høiere opskrudd end den herskende likevegtstilstand 
kræver, tyngder paa den underliggende magma eller ildflytende masse 
og synker sammen. Professor Nansen, der har anvendt saadanne 
tanker til forklaring av landets sænkning siden sentertiær, sammen¬ 
ligner jordskorpen og jordens flytende indre med polarisen, der flyter 
paa polarhavet. Sammenpresses isen kan den danne høie skrugarer, 
og isflakene kan ogsaa presses i dypet under hinanden. Slakkes side- 
trykket, flyter de nedpressete isflak i veiret, mens skrugarene synker 
sammen av sin egen tyngde. 
Blir havbunden grundere paa denne maate, maa havets nivaa 
hæves, og man faar en transgression. Synker landet paa enkelte ste¬ 
der, vil der selvfølgelig ogsaa paa disse steder opstaa en transgression, 
men havets nivaa maa synke, samtidig med at dets overflate utvides, 
og man har virkelig eksempler paa at kontinentalplater kan tørlægges, 
samtidig med at der finder sted transgression over geosynklinalerne 
eller fjeldkjedesonerne. I perioderne mellem fjeldkjedefoldningerne 
synes dog transgressionerne tilsammen at være større énd de lokale 
regressioner. 
Klimaperioderne. 
Vi befinder os her paa usikrere grund. Av flora og fauna kan 
man vanskelig utlede sikre slutninger om klimaet, idet man ingen 
visshet har for, at de dyr og planter som nu lever under bestemte 
livsbetingelser altid har levet under disse samme forhold. Man har 
tvertimot eksempler paa at saa ikke altid er tilfeldet. 
Under istiden og i de interglaciale perioder levede f. eks. flere 
dyr, hvis nærmeste slegtninger nu er typisk tropiske, i egne med ark¬ 
tisk klima. 
Man maa dog ikke fralægge de biologiske faktorer al betydning ved 
en bedømmelse av klimaet. Koraller synes efter hvad der foreligger 
fortrinsvis at ha været varmtelskende skabninger, og naar man finder 
