200 
De tre aggregattilstande. 
Av P. Boye, 
En overfladisk betraktning av de os omgivende stoffer viser, som 
enhver vet, at stoffene optræder i tre aggregatformer, fast, flytende 
og lnftformet. Mellem disse synes der fra først av at være optrukket 
skarpe grænser, saaledes at der som oftest aldrig er tvil om, til hvilken 
kategorie vedkommende legeme skal henregnes. 
I naturen er der imidlertid oftest ikke skarpe grænser, og der er 
meget som viser at saken ikke er saa simpel. Tar man saaledes et 
stykke almindelig skomakerbek og gir det et slag med en hammer, 
springer det i tusen stykker, og hver av stykkerne viser et tydelig 
musligt brudd likesom f. eks. et stykke glas, der knuses ved slag. 
Eægger man det fra sig paa bordet og betragter det efter nogen mi¬ 
nutters forløp, ser det aldeles likedan ut som før. Efter disse iagt- 
tagelser vil ingen være i tvil om at kalde bek et fast legeme. 
Men la et stykke bek ligge paa bordet længere tid, nogen dager, 
maaneder eller aar, efter omstændigheterne og se saa paa det. Det. 
viser sig, at det aldeles som en væske har flydt ut over bordet, og 
hvis man tok et fotografi av det f. eks. hver time og lot disse billeder 
passere en kinematograf, vilde man faa et levende indtryk av en væske,, 
der flyter. 
Et andet eksperiment er følgende : Fyld et glas med bekstykker 
til randen og læg paa bunden en flaskekork og sæt glasset hen. Ser 
man paa det fra dag til dag vil man iagtta, hvorledes stykkene lidt 
efter lidt flyter sammen til en eneste masse. Overflaten blir hori- 
zontal likesom ved en anden væske, og en skjøn dag ser man korken 
dukke op paa overflaten trykket op av opdriften i denne „væske“. 
Paa lignende maate forholder det sig med mange andre legemer.. 
De kan efter omstændigheterne opføre sig som faste legemer eller som 
væsker, det kommer an paa de kræfter, der anvendes paa dem og 
tillike paa, om man er et menneske med stort hastverk eller om man 
er begavet med en engels taalmodighet, der staar sig mot enhver prøve. 
I elementære lærebøker læser man, at naar et legeme opvarmes, 
vil det ved en bestemt temperatur, smeltepunktet, gaa over i flytende 
form, smelte. Dette er ogsaa en sandhet med megen modifikation. 
Sætningen passer paa krystallinske legemer f. eks. is. Is gaar virke¬ 
lig ganske pludselig ved 0° over til vand. Smeltepunktet er virkelig 
konstant, d. v. s. indenfor de almindelige forsøksbetingelser. Opvarmes 
