204 
stoffet er tilbøielig til krysta]lisation. Krystallerne vil jo i almin- 
delighet ha et andet volum end den amorfe masse. Hvis nu kry- 
stallisationen foregaar ganske gradvis, vil volumet ogsaa kun undergaa 
ganske gradvise forandringer, og den utviklede varme vil efterhaanden 
bortledes til omgivelserne, og ved overflaten vil man kun merke 
ganske smaa rystelser. 
Men som man vet kan en væske bli overkj ølt, og da befinder den 
sig i ustadig likevegt. Eh liten foranledning kan bevirke, at en 
masse stof pludselig krystalliserer ut. Er denne tilstand indtraadt i 
en sone av jordens indre, vil krystallisationen skride frem med eksplo- 
sionsagtig voldsomhet, en voldsom volumforandring indtræder, en 
mængde varme frigjøres, og paa overflaten føler man det som et 
jordskjælv. 
Det er ikke sjelden, at et stof optræder under flere forskjellige 
krystalformer. Det mest bekjendte eksempel herpaa er kulstoffet, der 
optræder som amorft kul, f. eks. trækul, og i to krystallinske former 
som grafit og diamant. Det samme er tilfældet med svovl. Naar 
man smelter en større mængde svovl i en skaal og siden lar massen 
langsomt avkjøles, vil svovlet utkrystallisere i ravgule, gjennemsig- 
tige bøielige krystaller i form av smaa prismer. Men allerede dagen 
efter har krystallerne fuldstændig skiftet utseende. De har nu antat 
det almindelige svovls citrongule farve og de er tillike blit ugjen- 
nemtig og sprød. Dette kommer av, at de første krystaller nu har 
forvandlet sig til et aggregat av smaa bitte krystaller av en ganske 
anden form. 
Man kan ogsaa faa svovl til at krystallisere paa en anden maate, 
nemlig ved at opløse almmdeligt gult svovl i svovlkulstof, en meget 
flygtig væske, og saa la opløsningen fordampe. Svovlet vil da kry¬ 
stallisere i samme form som den, hvori det naturlig forekommer, 
nemlig i form av oktaedere (dobbelpyramider med fælles grundflate). 
Naar nu disse krystaller forsigtig opvarmes til ca. 100° gaar de i sin 
tur over til den prismatiske form. Her har vi altsaa en gjensidig 
omvandling. Det prismatiske svovl er ikke stabilt ved lav temperatur, 
men forvandler sig til oktaedrisk svovl, og dette sidste er ikke stabilt 
ved høi temperatur, men gaar over i den prismatiske form. Den 
nøiagtige forvandlingstemperatur er 98°. Det oktaedriske svovl er 
stabilt under 98°, men gaar ved denne temperatur over i den pris¬ 
matiske form, og den prismatiske form er stabil i temperaturinter- 
vallet fra 98° til 120'°, da det smelter eller blir amorft. Eorvandlings- 
