206 
Det er endvidere en naturlov, at smeltepunktet stiger med voks¬ 
ende tryk for de legemer, der som almindelig forøker sit volum ved 
smeltning og omvendt. Dersom man f. eks. avkjøler vand inde i et 
rum, hvor trykket er 1,000 atmosfærer, saa vil våndet ikke fryse før 
ved omtrent -i- 7°. 
Ogsaa med hensyn til smeltepunktforandring med tryk har det 
nu vist sig, at den nye form av is følger den almindelige lov, at altsaa 
smeltepunktet stiger med trykket. Ved 3,500 atmosfærer er saaledes 
smeltepunktet -f 17°. Man kan forutse, at fortsatte eksperimenter vil 
vise, at smeltepunktet for den nye is ved ca. 10',000' atmosfærers tryk 
vil være 0'°, likesom for almindelig is. 
Jeg skal endelig beskrive et par ganske lærerike forsøk med svovl. 
Man indeslutter et lite stykke almindeligt gult svovl i et lufttomt 
glasrør, sa. 2 cm. vidt. Nu cpvarmes glasrøret paa det sted, hvor 
svovl et ligger. Svovl et gaar over i damp og dampen slaar sig da ned 
paa den kolde del av glasset. Man skulde da tro, at det maatte 
kondenseres i form av almindeligt gult svovl som svovlkrystaller, der 
er stabilt ved almindelig temperatur, som vi har set; men nei, der¬ 
som man med en lupe undersøker det dannede nedslag, ser man, at 
det for en stor del bestaar av smaa gjennemsigtige draaper av fly¬ 
tende svovl. Dette er ytring av en almindelig regel, der uttaler, at 
ved tilstandsforandringer vil i regelen den ustadigste av de under de 
forhaandenværende omstændigheter mulige former først danne sig, og 
saa vil denne litt efter litt gaa over i mere bestandige tilstande. Den 
flytende (amorfe) tilstand er nemlig den mindst bestandige, den vil, 
som vi har set, efterhaanden gaa over i krystaltilstanden. 
Nu lar man røret ligge nogen timer og betragter atter nedslaget 
gjennem en lupe. Man ser da, at mange draaper fremdeles er fly¬ 
tende, mens andre har forvandlet sig til krystaller. Men det merke¬ 
lige er, at hvor der har dannet sig en krystal, har den likesom opslukt 
alle de omkringliggende svovldraaper. Omkring hver svovlkrystal 
har der nemlig dannet sig en klar sone, hvor alt svovl er forsvundet. 
Grunden hertil er den, at svovldraaperne har destillert bort til svovl- 
krystallen. Man kan ændre forsøket paa følgende maate. Man hol¬ 
der en glasplate, f. eks. et objektglas til mikroskopisk bruk over op- 
hetet svovl. Dampen vil da kondensere sig paa glasset i form av 
smaa væskedraaper. Over det dannede nedslag bringes en draape 
vand og derover atter et dækglas. Efter en tids forløp iagttar man 
