236 
var i forveien inficert med lysbakterier og straalet nu fra hele over¬ 
flaten i et vakkert grønblaat eller hvitagtig lys. I reagensglas var 
kulturer av lysbakterier paa kunstig substrat og over det hele lyste 
en række „bakterielamper“. Disse bakterielamper bestod av glaskol- 
ber, som indvendig var forsynet med et tyndt lag stivnet næringssub- 
strat, hvori der i forveien var fordelt lysbakterier. I løpet av et par 
dage vokser disse ut til kolonier, og hele kolben lyser saa med et 
ganske jevnt og vakkert lys. 
Allerede i 1900 var der paa verdensutstillingen i Paris en sal, 
som blev „oplyst“ av slike bakterielamper. Naar man husker paa 
hvilke lysbakterier, der dengang stod til raadighet, kan man ikke la 
være at tænke, at det dog maatte være ganske passelig mørkt i salen. 
Først ved hjælp av den av Molisch isolerte Pseudomonas 
1 u c i f e r kan man egentlig begynde at tænke paa praktisk anven¬ 
delse av bakterielamper. Molisch nævner ogsaa selv, at hans bakterie- 
lampe muligens en gang i fremtiden vil faa betydning til oplysning 
i rum, hvor man kræver den mest absolute ildssikkerhet, eller hvor 
man‘kun maa arbeide med smaa lysstyrker. Den har ialfald den for¬ 
del, at.den er billig i drift, selv om substrat og bakterier maa skiftes 
hyppig. Det hele tilhører fremtiden og vil avhænge av, om man kan 
finde stoffer, som bringer vedkommende bakterie til at lyse kraftigere. 
Lysets styrke varierer nemlig med næringssubstratets kemiske sam¬ 
mens ætning, og man maa derfor først finde stoffer, som kan bringe 
lyset op til maksimum. 
Det er imidlertid ikke de praktiske resultater av lysbakterie- 
undersøkelserne, som er de vigtigste. Det er derimot alle de under¬ 
søkelser over lysbakteriernes fysiologi, som er utført dels av Molisch, 
dels av Beijerinck. Derved er lysbakteriernes biokemi blit et kapitel 
fuldt av interessante opdagelser, nye metoder og biokemisk vigtige 
kjendsgjerninger. Men herom kanske mere en anden gang. 
Den „nye mekanik“. 
Efter et foredrag i Berlin av Poincaré, referert i „Himmel und Erde. u 
Ved E. Jørgensen. 
I den gamle mekanik spiller det saakaldte relativitetsprincip 
siden N ewtons tid en likefrem grundlæggende rolle. La os tænke 
os et solsystem, saa langt fra alle andre solsystemer, at disse ikke kan 
