266 
ternes fauna under omstændigheter kan fremvise en ret broget sam- 
mensætning, og dertil med hensyn til individrigdom i mange tilfælder 
langt overgaar det høiere dyreliv, der som ovenfor omtalt ofte viser 
sig paa blomsterpotterne i vore beboelsesrum. 
Vanilje. 
Ved M. B. 
Det høit skattede krydderi v a n i 1 j e faaes av en plante, som 
hører til den merkelige orkideernes familie, „ m ar ih aan d'f am i li e n “ , 
hvorav mange vokser ogsaa i Norge, mens de fleste og eiendomme- 
ligste findes i tropelanden.es urskoge. 
Vaniljeplantens stengel, som er flere meter lang men bare 1 cm. 
i tversnit, er forsynet med talrike, ugrenede, hvite luftrøtter, som 
f søster sig til barken av nærstaaende trær. Ved grunden av hvert 
blad vokser der en saadan luftrot ut. 
Bladene, som sitter avvekslende, er 16*—^ 17 cm. lange og 5—6 
cm. brede, kortstilkede, tykke og kjødfulde, tilspidsede, helrandede og 
nedbøiede, paa oversiden glinsende og vakkert grønne, paa undersiden 
blekere. 
De blekt gulgrønne blomster har den samme uregelmæssige byg¬ 
ning som hos de andre orkideer. De sitter optil 20 sammen i en klase 
fra bladhjørnene. De visner meget snart efter at de har sprunget ut, 
allerede efter en dags forløp. 
Frukten er en kapsel, som er 15—25 cm. lang og 1 cm. i tversnit. 
Den er kjødfuld, saftig og gulagtig; ved modningen aapner den sig efter 
1 seng den med to ulike store klapper. Frøene er mørkebrune og bitte 
smaa, ikke større end sandkorn, men der findes optil 25,000 l av dem i 
en kapsel. Det er de ikke helt fuldmodne kapsler som efter en tør- 
ringsproces leverer krydderiet. 
Vaniljeplantens hjemland er det centrale Amerika og landene der¬ 
omkring, det- østlige Mexiko og Perus fjeldskoge, St. Domingo og 
Jamaika. Den dyrkes paa flere steder i Mexiko, paa Yukatanhalvøen, 
paa enkelte steder i Sydamerika, men den er ogsaa overført til den 
gamle verden, hvor den især har slaat godt an paa øerne Reunion og 
