271 
med meget høi. Derfor indførte hollændeme planten paa Java i 
1819, men det gik der som det gik paa Reunion, de fik ingen frukter 
før de hadde lært den kunstige bestøvning. 
Nyperosens spredning ved ekorn. 
Av A. Killingstad. 
Blandt det lave krat i skogen — langs stier og veie finder man 
jevnlig de vilde roser. Naar de staar i blomst om forsommeren,. faar 
de mangt et blik av beundrende øine; men naar buskene om høsten 
bugner av moden frukt, gir man ikke videre agt paa dem. 
De store røde nyper, som hænger saa indbydende, overlates 
skogens vilde dyr til føde. Og frukterne er lækre nok av utseende, 
saa man skulde formode de hadde mange liebhabere inden dyrenes 
verden. 
Nyperne ligner jo i det ydre meget bær. Alle bærsorter vet vi 
er fuglenes specielle yndligskost. Det saftige, velsmakende kjød 
lokker dem til. I almindelighet slukes bærene hele og dermed kommer 
de vel gjemte frø over i dyrenes tarmkanal. Men deres haarde frukt- 
skal hindrer mavesafterne fra at ødelægge dem — og snart slipper 
de ubeskadiget ut i det frie med fuglenes gjødsel. 
Paa den maate spredes frø av mange planter. Den biologiske 
forskning har forlængst lært os en hel del om det gjensidige tilpas^ 
ningsforhold, der er mellem planternes frukter og de dyrearter, som 
besørger deres utbredelse. 
Dersom det er saa, at bærfrugter maa ansees at ha betydning 
som lokkeapparater for fugl, kan noget tilsvarende vel ogsaa kanske 
gjælde for nyperne hos de vilde roser. 
Hvilke dyr er det da som særlig benytter sig av det dækkede 
bord rosenbusken frembyr om høsten? Herom foreligger der, saavidt 
jeg kan se, noksaa sparsomme oplysninger : I Schmeils fortræffe- 
lige : Lehrbuch der Botanik angives f u g 1 e i det hele tat som spredere 
av rosens frø. Anton K er ner oplyser noget nøiere derom, og 
fremhæver, at nypernes utbredelse foregaar ved kraaker, trost og 
