340 
dimension høiere (y-yy) end hos de dødfødte, fordi hyppigheten av 
alle fødsler er én dimension større end hyppigheten av død¬ 
fødte. Ved den høiere procent dødfødte gutter skulde altsaa, fordi 
deres „substanslevetid“ er kortere, misforholdet til pikef ødslerne utjev¬ 
nes. Dette bekræftes ved, at statistiken viser, at der paa hver 51 
fødsler falder 2 dødfødte. 51 = 28 + 23 og det ligger da nær at tyde 
dette som y y — d. v. s. for hver 23 mandlige og 28 kvindelige 
fødsler falder én dødfødt, — overensstemmende med de tidligere op- 
stillede teorier. Den nærmere bevisførsel er for vidløftig til at faa 
plads i en kort oversigt og vil vel i mange tilfælde synes at bevise 
fonneget. Med hens}m til disse periodiske svingningers virkning paa 
organismen maa man anta, at individet er svakest ved utløpet av en 
periode, hvor de gamle substansenheter gaar tilgrunde og gir plads 
for nydannelser. Derved opstaar „kritiske dage“ med gunstig anled¬ 
ning for sykdom og død at gripe ind og øve sin virkning. Forf. 
søker derfor at overføre teorien ogsaa paa forekomsten av sykdomme, 
f. eks. tuberkulose, hvis herjing skal staa i et bestemt forhold til fød¬ 
sels- og dødsprocenten i det hele; denne anskuelse er ogsaa ledsaget 
av statistiske beviser. Endelig indeholder bøkerne en nærmere utred¬ 
ning av biseksualiteten, hvilken, som det sees, spiller en vigtig rolle 
i hans system. 
Men teorien, er jo saa ny og kjendsgjerningerne saa lite prøvet, 
at de fleste naturligvis vil forholde sig skeptisk. Spørsmaalene for¬ 
tjener dog sikkerlig en nærmere undersøkelse og endel videnskaps- 
mænd har da ogsaa allerede sluttet sig til teorien 1 ). Andre har be¬ 
handlet spørsmaalene uavhængig av denne, som f. eks. franskmanden 
dr. Pailhas, der paaviser 2 ), hvorledes periodiske og rytmiske forhold 
hos organismen har været kjendt fra de ældste tider. Og professor 
Willi. Ostwald siger i en anmeldelse av det første store verk 3 ) : „det 
vil gaa det usedvanlig rike og interessante indhold av dette verk som 
alle, fra hvem der er utgaat nye veie, det vil først møte megen mot¬ 
sigelse ; men nærværende anmelders videnskabelige instinkt siger ham, 
at tidens strøm maaske nok vil føre væk en del av indholdet, men at 
det meste vil bli tilbake som værdifuld malm og finde anvendelse i 
de mangfoldigste omformninger.“ 
1) Saaledes behandler Hans Schlieper i „Der Khytmus des Lebendigen“, 
spørsmaalet fra dr. Fliess’s standpunkt. 
2 ) „Etude de la periodicité chez l’homme sain et malade“ i „Journal de 
neurologie“ for 1907. 
8 ) i „Annalen der Naturpliilosophie“, Bd. 6, 1907. 
