352 
Der hersker nu ikke længer tvil om, at den akute poliomyelit er 
en smitsom sygdom, som skyldes et bestemt smittestof, hvad enten 
nu dette er en bestemt bakterie eller ei. Smittestoffet findes i nerve¬ 
systemet, den saakaldte cerebrospinalvæske, i blodet, de indre organer, 
lymfeitlerne samt i slim fra næse og svælg. Indsprøites det un¬ 
der hjerneskallen, paa aper, som er lett mottagelig for sygdommen, kan 
denne overføres, og blodserum av aper, som har gjennemgaat sygdom¬ 
men, viser sig at ha helbredende egenskaper. Sandsynligvis kommer 
det ind i det menneskelige legeme gjennem næsen eller svælget, like¬ 
som det ogsaa maa antas at det kan komme ind gjennem tarmkanalen. 
Blodet og sandsynligvis ogsaa lymfen blir inficert, ad denne vei blir 
der saa en alméninfektion, og en av de første lokalisationer for denne 
er netop rygmarven og centralnervesystemet i det hele, hvor der ut¬ 
vikler sig en mere eller mindre sterk betændelsestilstand, som saa 
kan vandre videre og angripe vitale dele av nervesystemet. De ved 
sygdommen saa karakteristiske lammelser opstaar som følge herav. 
Sygdommen kan overføres ved direkte smitte, men maaske endnu hyp¬ 
pigere ved et friskt mellemled, og de lette tilfælder er ikke mindst 
skyld i sygdommens utbredelse. Man har eksempler paa, at sygdom¬ 
men utbredes ved skoler, paa eksercerpladser, ved bryllupper, ved om- 
vankende tatere — altsaa hyppigst ved personer, men sandsynligvis 
ogsaa ved næringsmidler. Interessant i saa henseende er det at der av 
dyrlæger er iagttat en poliomyelitlignende sygdom hos faar og gjet, med 
lignende symptomer som de der er beskrevet hos mennesket. Man har 
derfor i den senere tid tænkt sig muligheten av at den hos mennesket 
forekommende poliomyelit kunde være overført ved smitte fra faar og 
gjeter lidende av samme sygdom. Maaske dette kunde være forkla¬ 
ringen til at poliomyeliten f ortrinsvis optræder i landdistriktene. Vi 
har ovenfor set farsotten vandre langs befærdede kommunikations- 
linjer, men ogsaa optræ utenfor disse, som spredte, isolerte tilfælder, 
uten at smittekilden og overførelsesmaaten er bragt paa det rene. 
Smittestoffet synes at være temmelig seiglivet; men at sygdommen ikke 
kan ansees saa smitsom som mange andre infektionssygdommer, vil 
fremgaa derav at inden en familie rammes ofte kun én person, mens 
de andre gaar fri. Sygdommen rammer særlig barn og yngre indi- 
vider, og visse momenter som forkjølelse og legemsanstrengelse maa 
tillægges en prædisponerende betydning. Saavel her hjemme i Norge 
