395 
bevægelsen vedvare i det uendelige. Her har man et billede av for¬ 
holdene i en gasmasse. Dens molekyler kan sammenlignes med de 
elastiske kuler, og beånder gasmassen sig i et lukket rum, vil rummets 
vægger altsaa bli utsat for et uavladelig bombardement, av gasmole- 
kyler. Dette bombardement er det som bevirker gassens tryk paa 
sine omgivelser. Jo tættere eller jo sterkere sammenpresset gassen er, 
desto flere molekyler blir der i rummet, desto flere støt faar væggen 
i sekundet og desto sterkere er trykket. Presses den sammen til det 
halve volum, blir støtenes antal fordoblet, og dermed ogsaa trykket 
fordoblet (Mariottes lov). 
En nøiere beregning viser ogsaa at der er en simpel matematisk 
forbindelse mellem gasmolekylenes fart og gasmassens temperatur, 
jo varmere den er, desto hurtigere farer molekylene; likedan med 
gassens specifike vegt. Jo lettere gassen er, desto større er mole¬ 
kylenes fart. Den letteste av alle gas arter, vandstof, har ved 0°C. 
en molekylhastighet av 1700 meter i sekundet, sursto-fmolekylene 
har under samme forhold en fart av 425 m. pr. sekund, altsaa en 
hastighet der ikke er meget større end lydens hastighet i luft. 
Denne teori kan prøves paa flere maater. Man kan f. eks. la luft 
gjennem en liten aapning strømme ut i et lufttomt rum. Den ut- 
strømmede gasmængde kan beregnes efter denne teori, og man kan 
sammenligne den med den mængde der virkelig strømmer ut. Man 
ånder imidlertid en daarlig overensstemmelse, hvilket dog ikke maa 
tilskrives teoriens feilagtighet, men den omstændighet at gasmole- 
kylene i utstrømningsaapningen støter og trænger hverandre og river 
hverandre med, saa at der vil løpe mere ut end der skulde ifølge gas¬ 
te or i en. 
Gjør man derimot aapningen saa liten at diameteren er mange 
gange mindre end den midlere veilængde molekylerne gjennemløper 
mellem hvert sammenstøt, saa blir der ingen trængsel i aapningen, og 
den gasmængde der løper igjennem, blir temmelig nøiagtig den 
beregnede. Undersøkelser herom er anstillet av den danske docent 
Martin Knudsen; han undersøkte strømningen gjennem et hul, hvis 
areal var ca. 5 milliondels cm. 2 ved et ganske ringe tryk av ca. 1 , mm. 
kviksølv. Han fandt en ganske god overensstemmelse mellem teori 
og beregning ; altsaa en smuk bekræftelse paa teoriens rigtighet. 
Meget interessante fænomener viser sig ved gasartene, naar tryk¬ 
ket er ringe. Fra den elementære fysik vet vi jo at naar man sætter 
to gasrum av forskjellig tryk i forbindelse med hverandre ved en rør- 
