398 
Ananas. 
(Yed M. B.) 
Ananasplanten (Ananas sativus) har en kort, underjordisk 
rotstok, som er vedvarende og fleraarig. Fra den utvikler der sig en 
roseit av lange, smale og stive blader, som er likenervede og sverdfor- 
mede, tornede og tandede i randen. De ligner aloéblader. Fra 
midten av bladrosetten vokser der op en blomsterstilk, som i troperne 
kan bli 1.5 m. høi og optil 8 cm. i tversnit. Blomster stilken ender 
i en dusk av kortere, grønne stængetblader, og like nedenfor denne 
bladdusk sitter der en hel del smaa dækblader, og i hjørnene av disse 
kommer blomstene frem og danner et aks. Blomstene er smaa. De har 
3 korte-, grønne bægerblader og 3 længere kronblader, som først er 
blaa, derpaa purpurrøde og tilsidst lillafarvede og snart falder av. 
Der er 6 støvbærere og en støvve-i med et 3-lappet ar og e-n undersit- 
tende eller halvt under sittende 3-rummet frugtknute, som utvikler sig 
til en bærfrugt. 
Det er imidlertid ikke bare de egentlige frugtknuter som deltar 
i frugtdannelsen, men efter at blomstene er befrugte-t, svulmer blom¬ 
sterstandens aks, tillikemed dækblademe, sterkt op-, og alt dette til- 
sammen danner tilslut den store, kjøtfulde og meget saftige frugt 
som kaldes ananas. Frugten krones av den vedvarende bladroset i 
spidse-n av stengelen. Det hele minder noget om en slags kongle, men 
det er naturligvis ikke det. I begynde-lsen er frugten grøn, men 
eftersom den modnes, blir den gul og mere- og mere kjøtfuld, av en 
behagelig lugt og med.smak av jordbær. 
Under dyrkningen av ananas har der utviklet sig mange forskjel¬ 
lige sorter, optil 100. De adskiller sig fra hverandre i størrelse, form 
og farve. Farven er som regel gul, men den kan ogsaa være mere- 
eller mindre rød i forskjellige toner og med schatteringer. Under 
dyrkningen er det ofte saa at frøene blir ufuldkomne-, eller de utvikles 
slet ikke. 
Plantens hjemland er det tropiske Amerika fra Brasilien til 
Mexiko, hvor frugten var kjendt og skattet længe før europæerne kom 
dit. Disse overførte planten til Asien og Afrika, og den dyrkes nu 
i mange tro pel an de og ogsaa i Europa paa, friland, hvør klimatet til¬ 
later det. Det var i slutten av det 16de aarhundrede- at planten kom 
til Ostindien, og i aaret 1599 kom de første frugter i syltet tilstand 
