31 
Overvintrende trost i Granvin, Hardanger. Det hænder hver 
vinter at nogen faa troster, særlig svarttroster (Turdus merula),. 
overvintrer her i Granvin. Men at saa store flokker av graa- 
trost (T. pilaris) er at se som i vinter, hører til de ting som 
ikke har hændt i mands minde. Flere paalitelige iagttagere- 
meddeler at de fra juletider utover har set flokker paa flere 
hundrede, mest graatrost. Den 27de januar saa undertegnede 
en flok paa opimot 100 stykker. Storparten var graatrost; men 
nogen individer saa ut til at være maaltrost (T. musicus) eller 
rødving (T. iliacus). En del svarttrost saaes ogsaa, men de 
holdt sig utenom den store flokken. Det var mildveir med 
nogen faa varmegrader og regn. Hvor regnet hadde tæret 
bort sneen sat gjerne flere troster; likesaa paa isen av Granvin- 
vandet ved elveosene. 
At saa meget trost overvintrer her dette aar, staar vel i 
sammenhæng med den masse av rognebær som findes. og 
hvorav mange endnu i slutten av januar hang paa trærne. 
Et gammelt ord sier at »raunen ska ’kje bera to byra«, men 
dette passer ikke for denne vinteren., Saa mange rognebær 
skal man meget sjelden faa at se, og allikevel har vi hat en 
rigtig snevinter. Trostene har saaledes rikelig med mat, og 
dette viser sig ogsaa ved de talrike røde ekskrementer av 
halvt fordøiede bær, ikke bare paa sneen under rognetrærne, 
men ogsaa under andre trær, hvor trostene har samlet sig 
efter endt maaltid. S. K. Seiland. 
Fettindholdet i plantefrø. I »Beiheften zum Botan. Zen- 
tralblatt«, bd. 35, har Bokorny nylig git en oversigt over de 
vigtigste fettholdige planter. Ifølge denne oversigt indeholder 
f. eks. furufrø ca. 30 pct. fett, rapsfrø indtil 49 pct., valmuefrø 
40 pct., linfrø 20—40 pct., lindefrø 58 pct. solsikkefrø 26—28 pct., 
frø av olj epalmen indtil 50 pct. Selv frø av vore alminde- 
lige frugttrær har et forholdsvis betydelig fettindhold, saaledes 
æble- og pærefrø 12—15 pct., kirsebærfrø 25—30 pct. Paa 
grund av sit betydelige indhold av umættede syrer holder de 
fleste plantefettstoffer sig flytende, ved 15 0 C, mens de fleste 
dyriske fettstoffer stivner ved en lavere temperatur. 
(Ifl. Hey i »Prometheus«). 
Skjæglav som føde for mennesker. En amerikansk forsker, 
TomWilson, har nylig omtalt, at indianerne i Britisk Colum¬ 
bia spiser den almindelige sorte skjæglav, Alectoria jubata, som 
ogsaa i skogtrakterne her i landet mangesteds i store mængder 
hænger ned fra grenene, især paa gamle furutrær. India¬ 
nerne graver en fordypning i jorden og lægger laven lagvis 
ned deri, avvekslende med lag av vaadt græs. Naar hullet er 
