45 
digtet Naturens 'Navnedag, hvor han begynder med 
Adam, der gav dyrene navn, nævner saa Linné og slutter 
med Gunnerus. Her heter det saaledes: 
»Mit kiere Fødeland! saa seer du nu den Dag, 
Som med sin blanke Smiil forklare skal din Sag, 
Og sige Verden, at blandt Norske Fielde findes 
De Blomster, som ei kan i Skiønhed overvindes, 
Der fodes ogsaa den, som kiender deres Værd, 
Og ei forgieves bær det store Navn af lærd. 
Selv Flora, prydet med Europas Have-Pragt, 
Mod Norden nærmer sig, og viiser buntet Dragt: 
»Stans, raaber vor Gunn er, lad mig din Pragt fuldende, 
Med Blomster, som du skal endnu for nye erkjende« — 
Vær da velkommen hiem: vort Selskab venter Dig! 
Ja, Flora forud alt i Haabet glæder sig; 
Nye Skiønhed venter hun paa Reisen er opdaget; 
Og i sit søde Haab hun fandt sig ei bedraget. 
Glad ser hun funden Blomst henført hver til sit Slag 
Og helligholdt paa Nye Naturens Navnedag.« 
Uten at ane noget var Gunnerus det følgende aar (1771) 
dradd ut paa sin visitasreise i Dalenes provsti, da han den 
20de juli i Støren fik anmodning fra Struensee om snarest mu¬ 
lig at indfinde sig i Kjøbenhavn. Det gjaldt nemlig et forslag 
til forbedret indretning av universitetet i Kjøbenhavn. Alle¬ 
rede Fredrik den 5te skal ved Gunnerus’ avskedsaudiens 
ved utnævnelsen til biskop ha ytret: »Vi vil engang betjene 
os af Dem til at sætte Universitetet og Undervisningen paa en 
bedre Fod.« Gunnerus var jo ogsaa fortrolig med akade¬ 
miske forhold fra sin læretid dernede, var personlig kjendt 
og hadde vedlikeholdt forbindelsen med mange derværende 
fremstaaende mænd. Han begav sig øieblikkelig paa reisen, 
men undlot ikke at botanisere paa nedreisen, se f. eks. Fl. 
norv. 391, 1055 og 1108 (Gen ti an a Pneumonanthe, 
merkelig nok angit fra Gudbrandsdalen), 1081 (Art é mis i a 
Absinthium Fredrikshald 23. august 1771 og i herbariet 
Potentilla argentea samme sted og tid). 
