57 
i Grytten (av 30te april 1762, nr. 96 I samlingen), hvor ham 
omtaler, at han har faat sig tilsendt et av denne forfattet skrift 
»Betænkninger over det danske Sprogs Afmægtighed og 
Styrke « og at han selv har »sammenskrevet en liden Piece 
angaaende det danske Sprogs Orthographie«, hvor han op- 
stiller de regler, at »Udtalen er den beste og høyeste Lov for 
Skriverigtigheden og at man naar Udtalen vil tillade det, bør 
see paa Etymologien«. Ogsaa i denne henseende var han 
altsaa meget forut for sin tid. 
Efter ankomsten til Trondhjem synes vistnok i det hele 
hans teologiske og filosofiske produktion at træde i bakgrun- 
den for den naturvidenskabelige. Men, som det fremgaar av 
brevsamlingen, vedlikeholdt han dog stadig forbindelsen med 
sine lærde teologiske og filosofiske venner baade i Danmark 
og Tyskland og anskaffet sig stadig derhen hørende literatur. 
Han sørget ogsaa for utbredelsen av teologisk og filosofisk 
literatur blandt stiftets geistlige, og disse sendte ham oftere 
sine manuskripter av saadant indhold til gjennemsyn. 
I det hele synes Gunnerus at ha beskjæftiget sig med 
omtrent alle videnskapens grener og neppe at ha staat utenfor 
noget literært' foretagende ialfald inden sit stift. Han gjen- 
nemsaa manuskripter av det mest forskjelligartede indhold, 
gav forfatterne raad og befordret deres arbeider trykt, under¬ 
tiden i selskapets egne skrifter. Denne hans brevveksling 
danner saaledes i det hele et interessant bidrag til kjendska- 
pet til samtidens literære og videnskabelige interesser særlig 
blandt stiftets geistlighet. 
Efter tilbakekomsten fra Kjøbenhavn 1772 synes han igjen 
at ha faat mere lyst til at gjenopta sine filosofiske og teologiske 
studier. Han hadde i Kjøbenhavn fornyet bekjendskapet med 
gamle venner i disse videnskaper og navnlig sluttet sig nær 
til dr. Joh. H. Tauber 1 ), der var en fremtrædende repræsen- 
tant for den begyndende rationalistiske retning, hvortil Gun¬ 
nerus selv mere og mere hadde nærmet sig. Han vilde ogsaa 
ha denne knyttet til det vordende norske universitet eller faa 
ham med til Trondhjem som rektor ved latinskolen og sekre- 
1 ) Denne blev nemlig her utnævnt til hans sekretær, idet 
Johan Nordahl Brun, der hadde fulgt ham som saadan fra Trond¬ 
hjem, blev avskediget av Struensee, da han ei var flink nok i tysk.. 
