80 
vist, at ved en ensidig Opvarmning af et porøst Legeme eller 
af snævre Rør fremkaldes der Trykforskelle af den lier om¬ 
handlede Art, om end Forholdene som oftest bliver mere ind- 
viklede end her antaget, fordi Temperatnrovergangen ikke kan 
ske pludselig. 
Ved Opvarmning af den ene Ende af en lang Prop af 
Magnesiapulver i et Glasrør observeredes saaledes i den kolde 
Rørende med Temperaturen 22° et Tryk paa 0.2641 mm. Kvik- 
sølv og i den varme Rørende med Temperaturen 248° et Tryk 
paa 0.3414 mm. Kviksølv. Som det let kan vises, stemmer disse 
Tal ganske godt med foranstaaende Teori. 
Ved et andet Forsøg ligeledes af Martin Knudsen 
benyttedes en Række vide og snævre Rør, der var forbundet 
afvekslende med hinanden, som vist i Fig. 5, hvor de tykke 
Fig. 5. 
Linier betegner de vide Rør og de tynde Linier de snævre 
Rør. De srnaa Rektangler betegner elektriske Opvarmnings- 
apparater, der bevirker, at de snævre Rør faar en højere 
Temperatur i den ene Ende end i den anden. Naar der i 
Rørene findes saa lavt et Tryk, at Middelvejlængden er stor 
i Forhold til Rørenes Dimensioner, vil der i den stationære 
Tilstand være et Trykfald i de snævre Rør fra den varme Ende 
til den kolde Ende, og som man ser af Figuren, vil disse Tryk¬ 
fald alle virke i samme Retning i hele Systemet, hvad der har 
til Følge, at man faar en forholdsvis stor Trykdifferens for de 
to Rør A og B. Ved visse Forsøgsbetingelser fandtes i A 0.475 j 
mm. Kviksølvtryk og i B 0.0476 mm. Kviksølvtryk, altsaa 10 
Gange saa stort Tryk i det ene Rør som i det andet, skønt de 
to Rør var direkte forbundet ved en Luftkanal, i hvilken Luften 
var i stationær Tilstand. Den til det omtalte Forsøg benyttede 
Luftart var Brint (Vandstof). 
Endnu skal omtales en af Martin Knuds e n funden 
Lov for Molekylemes Tilbagekastning fra Overfladen af en 
