87 
hvilket ellers maatte være den eneste rimelige forklaring. 
Der k u n d e saaledes være en svak mulighet for, at de spirede 
zoosporer ikke tilhørte Saccorhiza bulbosa. 
Da lyktes det ham endelig i nogen kulturer at iagtta hvor¬ 
ledes endel zoosporer, som endnu laa inde i de ellers helt nor¬ 
malt utviklede zoosporangier, og som saaledes ganske sikkert 
tilhørte planten, vokset frem til slike smaa brunalger. Her¬ 
med var da deres sammenhæng med Saccorhiza bul¬ 
bosa fastslaat. 
Av hans videre undersøkelser fremgaar det, at den store 
og høit utviklede Saccorhiza er den ukjønnede »sporo- 
fyt«-generation 1 ), av hvis zoosporer der utvikler sig hånlige og 
hunlige kjønsplanter (»gametofyter«) med henholdsvis sper- 
matozoider og egg, der først efter en fuldbyrdet befrugtning # 
vokser frem til en ny sporofyt. 
Allerede paa forhaand var det nu noksaa rimelig at inden 
denne meget homogene familie var Saccorhiza bul¬ 
bosa ikke den eneste art med seksuel forplantning, men at 
en saadan ogsaa maatte findes hos andre arter og slegter. 
Dette har da ogsaa vist sig at være tilfældet. Allerede aaret 
efter fandt Sauvageau en lignende forplantning hos A 1 a- 
ria esculenta og hos et par arter av slegten Lami- 
n a r i a, og omtrent samtidig har den svenske algolog K y 1 i n, 
der var blit interessert for dette spørsmaal gjennem S a u v a- 
geaus arbeider, i detaljer studert generationsvekselen hos 
Laminaria digitata. 
Det viser sig, at i store træk forholder disse 3 slegter 
sig temmelig ens, og som type for den følgende fremstilling 
av generationsvekselen kan da tjene den ogsaa i vore far- 
vand meget almindelige Laminaria digitata. 
Denne generationsveksel er meget let at iagtta i kulturer, 
som ganske enkelt fremstilles ved at smaastykker av bladet 
med modne zoosporangier lægges i et kar sjøvand og stilles 
kjølig. Efter et par dages forløp vil da zoosporerne bli fri. 
Disse er allesammen tilsynelatende fuldstændig like, bare 
nogen faa tusendedels millimeter lange, og dannes i et stort 
1 ) Dette og andre tekniske uttryk, som er brukt i det følgende, 
er nærmere forklaret i dr. Lynge’s artikel om generationsveksling 
hos soppene (Naturen 1918, s. 13). 
