91 
dedelinger (fig. 4 c). Saa følger da en række længde- og 
tverdelinger raskt efter hverandre, hvorved sporofyten 
efterhvert vokser ut til en celleskive ved hvis basis smaa 
hefteorganer bryter frem. I løpet av vaaren og sommeren vil 
nu de unge planter fortsætte sin utvikling og under normale 
forhold i naturen ut paa høsten være blit 2—3 dm. lange. Alle¬ 
rede den følgende vinter, da planterne altsaa er omtrent aars- 
Fig. 4. De første utviklingsstadier av sporofyten hos Laminaria digi- 
tata. 430 g. forstørret. (Efter Kylin). 
gamle, indtræder den første bladveksel, men de utvikler ikke 
sporangier dette aar, muligens i det følgende, altsaa som 2 aar 
gamle. 
Som følge av eggets befrugtning er der altsaa utviklet en 
ny sporofyt, der kan frembringe zoosporer, og herved er kreds- 
løpet i plantens utviklingshistorie sluttet. 
Disse undersøkelser av Sauvageau og Kylin har 
altsaa bragt det resultat, at der ogsaa hos Laminariaceerne 
forekommer en- veksling mellem en kjønsløs og en kjønnet 
generation. Denne generationsveksel minder i sine hoved- 
