147 
særegne* arbeidsmetode, blandt andet naturobservationen, ikke 
kommer til utfoldelse, dets studiemateriel vanskj ottes, og for 
det tredje at faget paatrykkes et filialpræg, karakteren av et 
slags almenning, hvor den egentlige videnskap søker hen en¬ 
gang imellem naar den vil gjøre sig populær, et slags pulter¬ 
kammer hvor specialvidenskaperne kan utfælde en eller anden 
anvendelse. Fremmedvældet ytrer sig ogsaa i det, at stor¬ 
karen atpaa vil raade over opkomlingens nylænde, geologen, 
historikeren o.s.v. vil »besørge« hvad han regner for geografi 
— hvad og hvordan det skal være, mener han at skjønne sig 
bedst paa ; der er jo saa mange som mener det netop om ting 
de ikke kjender tilbunds, særlig hvis dets egenart ikke er 
gaat op for dem; og nu er geografi et fag som frister viden- 
skabelige omstreifere ikke mindst til fyrabenddivertissement ! 
— ogsaa det er en ytring av fremmedvældet, at gamlefaget uten- 
videre deporterer og placerer et eller andet misliebig stof i geo¬ 
grafien, som om dette fag var et emnetomt Sibirien! .... 
Ved tærskelen til det sidst forløpne, det 19de aarhun- 
drede, aapnet der sig en verden av geografisk stof og indtryk, 
samtidig med at kartografiens fremskridt og senere ogsaa foto- 
grafikunsten har git geografen midler til at underlægge sig 
og utnytte stoffet. I tiden fra Cook til Amundsen har geogra¬ 
fien indvundet mere stof end i alle tidligere aarhundreder til- 
sammen, — man sammenligne bare indholdet av begreperne 
Amerika, Australien, Afrika, Østasien, Stillehavet, Polverde- 
nen o.s.v. dengang med nu ! Men da Ritters og Humboldts 
videnskap stod færdig til at ta fat paa bearbeidelsen av det 
indvundne og uavladelig med nye fund økede massemateriale, 
befinder vi os allerede forlængst i naturvidenskapens, i N e w- 
t o n s, L i n n é s, B u f f o n s og tilslut Darwins tid. Da nu 
geologien ikke alene var istand til at gi svar paa en hel del 
av de spørsmaal som det nye skarpere studium av jordoverfla¬ 
tens relief hadde vakt, men geologer som S u e s s og Richt- 
h o f e n kastet overraskende nyt lys over opfatningen og ana¬ 
lysen av selve relieffet, ja endog la grunden til en helt ny 
morfologi, gik geografien med Oskar Peschel som fane¬ 
bærer under klingende musik ind som en provins i en >stor- 
geologi«. At være blit — som alt andet aandsliv — løftet med 
op i naturvidenskapens verdensomskapende eriksgata, vil selv- 
