189 
Geografi og geologi. 
Av overlærer Aksel Årstal. 
(Foredrag i Norsk Geologisk Forening den 28de april 1917 og i Geo- 
grafilærerforeningen den 5te december s. a.) 
(Fortsat fra s. 154). 
Geografi og geologi. 
Da Kjerulf i 1870-aarene skrev »Udsigt over det syd¬ 
lige Norges geologi« bestod der aabenbart ikke nogen frygt 
for overgrep eller indgrep mellem de to fag, geologi og geo¬ 
grafi. Meget spydig heter det hos Kjerulf (s. 69) : »Det præ- 
liminære geografiske Standpunkt er dette kun at tage Hensyn 
til Høideme og intet at ville vide om Bygningen«. De to fag 
græsset som ulven og lammet i tusenaarsriket, og P. A. M u n c h 
sætter K e i 1 h a u geografisk i stil. 
Der ligger en eiendommelig utvikling mellem dette første 
troskyldige samliv, hvor den mere solvente bror, »matter of 
f acU-ynglingen, med et halvt overbærende smil betragter den 
andens, den rigtignok ældres, i hans øine sammenhængsløse 
overfladiskhet, eller denne sidste med en viss forretningsmæssig 
dilettantisme utnytter plogmandens sved — og nutiden, da ikke 
alene geologer med en viss føie kan utslynge paastanden om 
at enkelte avsnit i geografilærebøkeme ikke er andet end geo¬ 
logi, men ogsaa fremstaaende geografer, paa den ene side, en 
Alfred Kirchhoff f. eks., betragter geologi som en inte¬ 
grerende del av geografien, eller, paa den anden side, omvendt: 
»Die Erdkunde ein Theil der Geologie«, og flere end en er¬ 
klærer det »umulig at trække en selv bare halvveis tydelig 
skillelinje mellem geografi og geologi« (S. Gunther). 
Under denne utvikling befandt vi os først paa et trin, da 
det netop var nødvendig at indarbeide den opfatning at geo¬ 
grafien blandt sine direktiver ogsaa trænger de geologiske 
forskningsresultater. Som det gaar saa ofte en utvikling svin¬ 
ger mellem motsætninger, at man for at tilveiebringe balanse 
blir nødt til at gaa helt over paa den motsatte side, saa gjælder 
