192 
tektoniske begivenheter er skilt landstykker som efter sin til¬ 
blivelse og substans hører sammen, eller sammensveiset stykker 
av helt ulike art, vil geografen ret som det er maatte tillægge 
de nye skillelinjer større betydning end den oprindelige sam- 
menhæng eller den oprindelige adskilthet, den som svarte til 
henholdsvis indre overensstemmelse eller indre uensartethet. 
Med andre ord: Yed inddelingen av jordoverflaten trær i geo¬ 
grafien jordoverflatens plastik i forgrunden fremfor jordskor- 
pens tektonik (H. W agn er). Ingen geografi vil trække 
Europas grænse i Tsjadaldsja-linjen vestenfor Konstantinopel! 
Der falder den geologisk, og der har den ogsaa engang en 
kort stund faldt historisk! De geologisk ulikeartede landstyk¬ 
ker Den laurentiske platte og Barren Grounds 
vestenfor Mackenzie gaar for geografens øine i et med hver¬ 
andre, mens Østersjøens endogsaa temmelig grunde 
transgressionshav for ham er en fuldgyldig delelinje i det geo¬ 
logiske enhetsomraade Fennoskandia. Den oppositionelle 
selvhævdelse mot et ensidig geologisk supremati, som i den 
nyeste geografi vinder terræn, prøver i det hele et gjennem- 
brudd frem til en betragtningsmaate som mere og mere kan 
dække de egentlig geografiske behov. Vi behandler Finland 
for sig og Skaane under Sverige. Geologisk erSmaalenene 
og Jarlsberg og Larvik amt høist uensartede om- 
raader, opbygget i vidt skilte tidsrum, av et himmelvidt for¬ 
skjellig materiale, og vil derfor behandles i helt forskjellig 
sammenhæng, men orohydrografisk, økonomisk hører de sam¬ 
men, derfor har de ogsaa gjort det politisk og administrativt. 
I geografien har det derfor kim været den gammeldagse amts- 
beskrivelse som vil la Akershus og Buskerud amter stille sig 
mellem dem. Viken, Folden (Vestfold, Austfold) er ældgamle 
uttryk for en samhørighet som ogsaa geografien knæsætter. 
De hører orografisk sammen, med sine lavlandstilbøieligheter, 
og hydrografisk hører de med til den store skraaning ind mot 
Folden (Kristianiafjorden), som jeg vil regne helt fra Skiens- 
elven til Gøtaelven, og ved den ensartethet i vasdragskarakter 
de utviser. At ra og havavleiringer strækker sig over begge 
omraader, er et fællesskap som forresten vil gjøre at de kanske 
knyttes sammen ogsaa i et kapitel av en geologisk behandling. 
I Rusland følger geologisk, nemlig i underlaget, ulikheterne 
