193 
fra vest mot øst, de geologiske soner løper for en ikke liten del 
meridionalt. Men geografisk — under indflydelse av klimaet 
— skifter landskapskarakteren fra nord mot syd. Likesom for¬ 
resten i det hele tat utover det russiske lavland jordbundens 
skiftninger mellem det høiere og det lavere i liten grad er av- 
hængig av underbygningen, men mest av elvene. Relieffet er 
ialfald alt i alt væsentlig bestemt av at lagene har ligget for¬ 
holdsvis urørt, ikke av deres art. En er akkurat like nær med 
hensyn til forstaaelsen av og skildringen av landskapet, enten 
en tar med de repræsenterte geologiske rækker eller ikke. 
Og ogsaa for den bergverksmæssige utnyttelse er det — bort- 
set fra kulformationen — mangelen av foldning, forkastning, 
ikke bergarterne som har været avgjørende (Hettner, Eu¬ 
ropa). Men dette resultat kommer geografien først til efter at 
det har vist sig forgjæves at søke forklaring i geologiske for¬ 
hold. Meget belysende til begge sider er det, hvad docent 
Sten de Geer utvikler i et arbeide om Sodra Sveri¬ 
ges Landformer. De Geer fremhæver hvordan en flerhet av 
de geologiske karters linjer ikke har geografisk realitet; han 
gaar særlig ind paa skillet mellem geografisk og geologisk 
fremstilling av forkastningslinjer, og kommer til det resultat, 
at den geografiske forskning kan komplettere de geologiske 
iagttagelser naar det spørres om forkastningslinjernes løp. 
Det nye ved vore dages geografi er bl. a. det at den ogsaa 
søker at forklare, at tyde og tolke. Den utdyper saaledes lande- 
skildringen til en landetolkning, og den søker ikke bare frem 
til en skarpere og skarpere karakterisering av jordrummene 
og menneskesamfundene og med at utgranske hines betydning 
for disse, men spør ogsaa hvorfor det ene eller andet jordrum 
er slikt eller slikt. Dette sidste er en utvidelse av geografien til 
den naturvidenskabelige side, likesom den forannævnte opgave 
er et antropogeografisk utsyn indover historien. Det er ikke 
indgrep paa fremmed omraade, vi maa snarere kunne tale om 
en mellemliggende brakmark, hvis opdyrkning geografien har 
forberedt i aarhundreder, men for at arbeidet skulde bli mere 
end et projekt, en konjektur, trængtes det kjendskap til jord- 
skorpens indhold og til de i den virkende kræfter som den 
nyere geologi har skaffet tilveie. 
13 
