199 
Hos dyr og planter er der en stadig fremadskridende ut¬ 
vikling av seksualiteten til en stadig større differentiering — 
ialfald hos dyrene — av de to kjøn. Hos soppene gaar utvik¬ 
lingen i motsat retning, mer og mer mot en fuldstændig utsluk- 
ning av seksualiteten jo høiere man kommer op i sopriket. 
Mens hos dyr og planter naturen mer og mer koncentrerer 
sig om en bestemt form for hver art (og individ), blir hos sop¬ 
pene pleomorfismen: mangfoldigheten i former, det væsentlige. 
Den kan jo gaa saa vidt at vi hos en og samme sopart kan finde 
indtil 6 forskjellige vekstformer og formeringsforiner. 
Man kan like ut si at bestemte individer og bestemte livs- 
organer forekommer ikke hos dem. Pleomorfismen er traadt 
i seksualitetens sted. 
Kun en liten bemerkning tilslut, idet jeg her ikke skal 
indlate mig paa spermogonierne, hvis betydning jeg ser i et 
ganske andet lys. Det er ikke Dangeard men professor Ist- 
vanffy som længe før ham har utredet disse forhold. 
Kort og godt, alt hvad dr. Bernt Lynge skriver er baade 
rigtig og interessant. Kun mener jeg at det bør tydes paa en 
anden maate og ikke betegnes som »seksualitet«S I det hele 
tat vil vel ogsaa hr. Lynge, naar han faar studert soplæren i 
50 aar som jeg, levet med soppene i dagstøtt arbeide, erfare at 
der er faa begreper fra vor viden om dyr og planter som kan 
overføres paa soppene. De er saa totalt forskjellige at vi maa 
bruke andre uttryk og vænne os til en anden tankegang, naar 
vi arbeider med sop end naar vi arbeider med andre levende 
væsener. 
Som sagt — utførligere vil jeg utrede spørsmaalet i et 
opsæt om soppenes pleomorfisme. 
Kap laboratorium, mars 1918. 
Svar tiS dr. Sopp. 
Av Bernt Lynge. 
Redaktionen av »Naturen« har været av den godhet at 
sende mig et manuskript av dr. Sopp med en kritik av min 
artikel i »Naturen«s januarhefte, betitlet »Seksualitet og gene- 
rationsveksling hos soppene«. 
