223 
Overvintrende trost ved Kristiania. I Naturens januarhefte 
fortæller Seiland om en stor trostflok som har opholdt sig 
i Granvin, Hardanger, ivinter. Ogsaa her ved Kristiania har 
iaar vist sig en masse trost. 27de januar saa jeg for første gang 
en f lok paa sikkert flere hundrede trost i skogen paa Vettakol- 
lens sydskraaning. Fuglene holdt til i aaspne heromkring en 
3 ukers tid. De var usedvanlig sky. Mens nogen faa ad gan¬ 
gen spiste rognebær, fløi storparten rastløst omkring. Det saa 
næsten ut som om de maatte være i ustanselig bevægelse for 
at holde varmen. Saavidt jeg kunde se var det bare graatrost. 
Et par aftener har jeg i skumringen set hele flokken paa træk 
nordover, saa de har vist hat sit nattekvarter i Nordmarkens 
skoger. Nu, sidst i februar, er de ikke at se mere. De har nu 
spist vel op> alle de masser av rognebær som var her, og derfor 
venter vi dem heller ikke tilbake før vaaren. 
Paa den anden kant av byen, paa Ekeberg, skal der siden 
jul ha været iagttat en masse svarttrost. 
Gunnar Holmsen. 
Overvintrende fugler ved Kristiansand. Jeg har i vinter 
daglig kunnet iagtta fuglelivet i Kristiansands nærmeste om¬ 
egn, og skal her faa lov til at komme med nogen oplysninger 
desangaaende. Fra midten av december og til midten av ja¬ 
nuar blev her daglig set rugde r, særlig ved bækker, opkom- 
mer og smaa myrdrag som ikke var tilfrosset. Den sidste gang 
jeg skrærnte op en rugde, var den 10de januar, siden har jeg 
ikke set nogen; men det hænger vel sammen med veirforan- 
dringen. Eiter lang tids mildveir fik vi nemlig omkring den 
15de januar en kuldeperiode med sne. Den 6te januar skjøt 
jeg en alpeerle (Motacilla boarula), 1 * ) den holdt sig ved en 
bæk i nærheten av Gimlemoen, og ved nærmere undersøkelse 
viste det sig at være en han i vinterdragt. Det var et meget pent 
eksemplar; totallængden var imidlertid 198 mm., mens den efter 
Schaanning, Norges Fuglefauna er 203—215 mm. Bokfin¬ 
ker har her stadig været en hel del av, væsentlig hanner. Jeg 
har baade set dem enkeltvis og i flokker paa 10—12 individer, 
de lever vistnok hovedsagelig av rognebær. Disse er ogsaa 
eitertragtet av andre, bl. a. stillits og trost. Stillitsen 
1 ) Denne art, som ogsaa kaldes graa-erle, langhalet erle, er sjel¬ 
den iagttat i Norden; hos os er den tidligere med sikkerhet kun paavist 
lire ganger (ved Bergen 3 * * /i 1874 og 6 / 3 1881, i Ryfylke 1894 samt i Øvre 
Pasvik 24 / 5 1911). Arten hører hjemme i Syd-, Mellem- og Vest-Europa 
hvor den ruger helst ved mindre elvedrag i fjeldegnene. En meget 
nærstaaende form M. boarula melanope findes i Mellem-Asien til 64° 
n. br.; mange forskere anser den dog ikke for at være forskjellig fra 
den europæiske. Da alpeerlen delvis er stationær paa øerne ved Skot- 
land har C o 11 e 11 fremsat den formodning at de norske individer er 
kommet derfra, fordrevet av vestlige storme. S. J. 
