241 
passagen ned mot strandregionen ikke fri, men spærret av 
opragende høidedrag. Andre steder paa øen optraatte de 
forøvrig mere uregelmæssig og tilfældig. 
Det ovenfor nævnte forhold synes imidlertid at bekræfte 
den anskuelse som den svenske botaniker Frodin 1 ) har 
fremsat om aarsaken til Ramalin a- beltets forekomst. 
Han mener nemlig at ialfald R. scopulorum optrær i en 
zone nær havet, hvor det substrat den vokser paa er saa salt- 
holdig at laven kan opta klor av dette. 
Forholdet kan dog neppe sies at være helt opklaret; det 
er ogsaa et stort spørsmaal om alle de 3 nævnte Ramalin a- 
arter er likeværdige i økologisk henseende. Beltets grænser 
mot den lavereliggende Xanthoria-zone er ofte meget 
diffus, og rene blandingstyper kan forekomme hvor de eda- 
fiske forhold og ekspositionsgraden er sterkt vekslende inden- 
for et mere begrænset omraade. (Ramalin a-dækkede 
klipper sees bl. a. paa fig. 10; desuten paa stenen i forgrunden 
paa fig. 8). 
Paa flatere berg og skraaninger mangler beltet meget ofte 
og strandklippernes karaktersamfund gaar her over i andre 
typer, hvis optræden ikke betinges av de i strandregionen vir¬ 
kende faktorer, selv om deres sammensætning kanske i nogen 
grad influeres av havets nærhet. Paa Utsire var det først og 
fremst Parmelia saxatilis i flere former, baade graa 
og brune (f. omphalodes), som bedækket de opragende 
knauser og fjeldsider over store deler av øen (cfr. fig. 9). 
Det var meget interessant at studere disse lav-associa- 
tioner og konkurransen mellem deres konstituenter: 
hvorledes en art ved sin vekst baner veien for andre, som saa 
atter i sin tid maa vike pladsen for nye og mere overlegne 
konkurrenter. Bladlavene vokser hen over saadanne som har 
skorpeformet thallus og dræper dem, bl. a. ved den beskygning 
de fremkalder, og selv bukker disse under for høiere organi¬ 
serte former, som f. eks. kan hæve sig frit op fra underlaget 
(busklaver, moser o. s. v.). De vedføiede billeder (fig. 9) vil 
gi et litet indblik i den stadige kamp som disse planter fører 
D Frodin, J.: Kustklimatets våxtgeografiska betydelse. 
Arkiv for Botanik 1912, pag. 50. 
16 
