242 
med hinanden. Man ser her hvorledes Parmelia saxa- 
tilis og Physcia Aquila støter sammen, og hvorledes 
deres lober smyger sig over hinanden. De synes forøvrig at 
være omtrent jevnbyrdige, idet man snart f inder den ene, snart 
den anden øverst. Videre ser man hvordan la verne kjæm- 
per med m o s e r n e, og til og med overvinder disse, hvilket 
Fig. 8. Archangeiica litt or alis paa en storstenet strand¬ 
kant. Paa stenen i forgrunden R a m a 1 i n a-arter o. a. laver; des- 
uten sees en rad av mørke Grimmia maritim a-puter i en 
revne paa blokkens venstre side. 
man ikke skulde vente; baade Ulota phyllantha og 
Grimmia maritima bukker ofte under for Xanthoria, 
Physcia Aquila og særlig for Parmelia s a x a t i 1 i s, 
saaledes som billederne viser. 
I aarenes løp vil alle disse uanselige kryptogamsamfund 
litt efter litt klæ de nakne berg og knauser, og de danner ved 
sin vekst og avdøen et tyndt jordlag, hvori høiere planter kan 
slaa rot og vokse op. De fungerer paa denne maate som basis 
for utviklingen av andre plantesamfund og spiller derigjennem 
en overordenltig betydningsfuld rolle i naturen, og særlig i 
