244 
følg© og bygget underlaget op millimeter for millimeter; det 
ene tynde jord- eller humusdække har lagt sig paa det andet, 
og omsider har saa vegetationen naadd frem til slutresultatet, 
c 1 i m a x, i denne lange, stilfærdige utviklingsserie: det 
vakre blomstrende lyngtoppe; som nu skjuler de før saa nakne 
klipper. 
Det er en lokkende opgave for botanikeren at utrede 
plantesamfundenes mange utviklingsstudier og faser, og der 
gives neppe noget omraade som egner sig bedre for dette 
studium end skjærgaarden. 
IV. Ornithokøprofile samfund. 
Betegnelsen o r nith økoprofil anvender Sernan- 
der (1. c. p. 805) om samfund, som skylder tilstedeværelsen 
av f uglegj øds el sin eksistens (ordet betyr: som ynder 
fugle-ekskrementer). Vi har allerede ovenfor i forbigaaende 
nævnt fugletoppene og deres nitrofile laver. I kyst- 
traktene, hvor der er en saadan overflødighet av sjøfugl, 
har de ornithokoprofile samfund i overensstemmelse hermed 
en meget stor utbredelse. Dette var saaledes tilfældet paa 
Utsire. Fuglegjødselen viste sig her at ha en utpræget 
selektiv virkning, idet den paa den ene side fordrev en 
mængde arter, men paa den anden side bragte nitro- 
fy terne til at florere. 
Dette forhold var meget iøinefaldende paa strandklipperne 
og fugleholmerne. Fjeldoverflaten var her ofte saa bedækket 
med fugle-ekskrementer at den paa avstand saa ut som om 
den var tilsølet med kalk eller hvit maling. Paa denslags 
lokaliteter gjenfandtes en række av de lavarter som vi stiftet 
bekjendtskap med i Murorum-parietin a- beltet, 
nemlig først og fremst Xantho ria selv, som fleresteds op- 
traatte i slike mængder at klipperne lyste lang vei av dens 
sterkt farvede thallus, videre P h y s c i a-arter, L e c a n o r a 
atra og andre skorpelaver. Desuten fandtes her ogsaa en¬ 
kelte »strandlaver<, som Physcia Aquila, Ramalina- 
arter o. a. Det var ganske merkelig at se, hvorledes f. eks. 
Kamalina *cuspidata antok de forunderligste, ofte helt 
abnorme former paa saadanne lokaliteter, med korte-, tykke, 
