249 
biologisk© naturvidenskaper og ikke mindst i medicinen 
træffer vi nu snart daglig paa navnet kolloider. 
Jeg har derfor trodd, at et kortfattet referat 1 ) over dette 
tema kunde være av interesse. 
Et fast stof kan være fordelt i vand paa tre forskjellige 
rnaater: 
Findeles mekanisk et i vand uopløselig legeme, f. eks. 
kul, til almindelig pulver og rystes med vand, saa synker 
pulveret snart tilbunds, og man faar et klart væskelag. Fort- 
sættes pulveriseringen indtil det fineste støv, kan dette længe 
holde sig svævende, fordi smaadelenes overflate blir saa stor 
i forhold til deres masse, at friktionen mot våndet motvirker 
tyngdekraften. Selv i de fineste pulvere kan partikleme dog 
let sees under de moderne mikroskoper, hvis opløsningsevne 
gaar ned til 0.1—0.2 ^ (1 ^ — en tusindedel millimeter). 
Alle fordelinger eller som det nu benævnes dispersioner, 
hvis partikler er mikroskopisk synlige, kaldes grove dis¬ 
persioner. 
Disses motsætning dannes av de saakaldte egte o pløs¬ 
ninger. Rystes litt koksalt eller sukker med vand saa for- 
svinder tilsynelatende det faste stof, og vi faar en klar væske, 
som ogsaa under mikroskopet er homogen, optisk tom. I virke¬ 
ligheten er opløsningen ikke homogen men bestaar av vand og 
deri fordelte molekyler, som dog aldrig vil kunne sees under 
noget mikroskop, fordi de er uendelig smaa. Deres størrelse 
beregnes at ligge omkring 1 ^ (= 1 milliontedel milli¬ 
meter). 
Mellern disse to størrelseordner ligger et tidligere ikke 
utfyldt rum, og her er det kolloideme nu har faat sin plads. 
Den moderne meget enkle definition gaar ut paa, at kolloider 
er legemer, hvis dispersionsgrad eller partikelstørrelse ligger 
mellern 0.1 ^ og 1 
D Den væsentligst benyttede kilde er: W. Ostwald, Die 
Welt der vernachlåssigten Dimensionen. II Aufl. Dresden u. Leip¬ 
zig 1915. Desuten: Y. P 6 s c h 1, Einfiihrung in die Kolloidchemie. 
IV Aufl. Leipzig 1914. S. G. H e d i n, Grundziige der physikalischen 
Chemie in ihrer Beziehung zur Biologie. Wiesbaden 1915. A. v. 
Korånyi u. P. F. Richter, Physikalische Chemie u. Medicin. 
Leipzig 1908. 
