250 
Nedenstaaende tabel gir efter Ostwald en oversigt 
over de tre forskjellige disperse systemer. 
Disperse systemer. 
Grove dispersioner 
Kolloider 
Molekylardispersioner 
Større end 0.1 ^. 
Holdes tilbake av 
filtrerpapir. Synlige 
under mikroskopet. 
0.1 fi .. 1 fifi. 
Gaar gjennem fil¬ 
trerpapir. Usynlige 
under mikroskopet. 
Diffunderer og dia¬ 
lyserer ikke. 
Mindre end 1 jup. 
Gaar gjennem fil¬ 
trerpapir. Usynlige 
under mikroskopet. 
Diffunderer og dia¬ 
lyserer. 
Som det vil sees fremgaar flere av systemernes karak¬ 
teristiske egenskaper let og likefrem av tabellen. I de grove 
dispersioner kan det faste stof (den disperse fase) let skilles 
fra våndet (dispersionsmidlet) ved almindelig filtrering, fordi 
partiklerne i regelen er større end papirets porer. 
Kolloiderne gaar igjennem alt filtrerpapir og selv gjen- 
nem Chamberlandfiltre (porestørrelse 0.23—0.41 fi), men 
dialyserer ikke, fordi dyriske membraners og pergamentpapirs 
porer er for smaa. Ogsaa kollodiumbinder holder kolloider 
tilbake og benyttes nu til deres filtration (»ultrafiltration<). 
Den sidste gruppe, molekylardispersionerne eller opløs- 
ningerne, gaar paa grand av partiklemes litenhet gjennem alle 
almindelige filtre, diffunderer og dialyserer. Dog kan ved 
særegne metoder ogsaa molekylerne filtreres fra våndet; 
blandes i passende koncentration opløsninger av blodlutsalt 
og et kobbersalt, saa utfældes membraner av ferrocyankobber, 
som er saa tætte, at de holder mange molekyler tilbake. Paa 
denne maate (»overultrafiltration<) kan altsaa vises, at de 
egte opløsninger i virkeligheten ikke er homogene men bestaar 
av molekyler, som svømmer i opløsningsmidlet. 
Det sier sig selv, at de i tabellen opførte grænser er 
vilkaarlige. De disperse systemer er i virkeligheten ikke 
skarpt adskilte men, som nedenfor flere ganger skal omtales, 
forbundne ved overgangssoner. 
Derav at vi definerer kolloider slet og ret som legemer, 
