257 
svævestoffer bundfældes, naar de møter sjøvandets klor- 
natrium. Koagulationen foregaar hurtigere jo mere koncen- 
trert sjøvandet er. Til det usedvanlig saltrike Middelhavs- 
vand svarer den berømteste deltadannelse, Nilens. 
Suspensionskolloidernes fældning synes overveiende at 
være av elektrisk natur. De fleste kolloid fordelte stoffer 
har nemlig en elektrisk ladning, enten positiv eller negativ, 
og fældes av ioner, som har den motsatte ladning. Dette 
gjælder ikke blot faste stoffer i vand men ogsaa andre dis- 
perse systemer. Skyerne er som bekjendt svævende vand- 
draaper, hvis størrelse tildels synes at ligge inden de kolloide 
dimensioner, og deres koagulationsprodukt, regn, er hoved- 
sagelig av elektrisk oprindelse. Særlig hurtig og voldsomt 
foregaar koagulationen ved voldsomme elektriske forstyrrelser 
i luften, (tordenregn). 
De hydrofile kolloider er meget mere stabile, hvilket 
maaske staar i sammenhæng med, at de er meget svakt 
elektriske eller endog elektrisk neutrale. I overensstemmelse 
hermed fældes eggehvite ikke ved tilsætning av smaa mæng- 
der, særlig av to- og trebasiske syrers salte. Man har op- 
stillet den teori, at saltene her virker paa en anden maate, 
nemlig ved at beslaglægge våndet, hvori eggehviten var opløst. 
De hydrofile kolloiders større bestandighet er teknisk be¬ 
nyttet til at gjøre de ømfindtlige suspensionskolloider mere 
holdbare; saaledes indeholder det i medicinen benyttede 
kollargol eggehvite eller lign. stoffer som saakaldt b e s k y t- 
telseskolloid. 
Jeg skal som avslutning paany fremhæve, at kolloid- 
kemien nu har faat en overordentlig betydning saavel i teknik 
som i videnskap, og at vi overalt støter paa kolloider. De 
klæder, vi er iførte, de sko, hvori vi gaar, er indtørrede 
plante- eller dyrekolloider, garvning, mange farvninger hen¬ 
hører under kolloidkemien, cementens stivning under vand 
skyldes delvis dannelsen av en fast gel av kalciumsilikat, som 
omslutter de kornede og krystallinske bestanddele. I den 
kemiske industri har de anorganiske fermenter eller katalysa¬ 
torer, i den senere tid indgaaende studert av Nobelpris- 
17 
