259 
materie, hvorav alle levende væsener, dyr saavel som planter 
bestaar, befinder sig i den kolloide tilstand. Det levende 
protoplasma er et kolloid. Yi kan let forestille os, at et saa- 
dant medium, hvor alt er i uro og hvor den enorme overflate- 
størrelse medfører en rigdom av katalytiske reaktioner, maa 
være det gunstigste sted for allehaande stofomsætninger og 
for enzymernes virksomhet, her maa organismens kemiske 
laboratorier være. Det er endvidere kolloideme, som fast¬ 
holder planternes og dyrenes i kvantitativ henseende over¬ 
veiende bestanddel, våndet, og muliggjør, at der kan eksistere 
vandplanter med 98 pct. vand og at dyr med mer end 95 pct. 
vand, f. eks. meduserne, ikke flyter hen men optræder som 
væsener med evne til at opta næring, bevæge og forplante sig. 
Det er kolloideme, til hvilke den overveiende del av menne¬ 
skets 70 pct. vand er bundet, det er dem, som for en stor del 
bestemmer organernes konsistens, det er den forskjelligartede 
kolloidfordeling, som er den væsentligste aarsak til, at blodet 
er en let bevægelig væske, mens musklerne, som er omtrent 
likesaa vandrike, og nyreme, som endog kan indeholde et par 
procent mere vand end blodet, er faste organer. 
(Efter » Norsk mag, f. lægevidensk.«). 
Tre for Finmarken karakteristiske fuglearter. 
Av Å. B. Wessel. 
1. Snespurven. 
Her i Finmarken kaldes den sne titing av nord- 
mændene. Det lappiske navn er allap og det kvænske (finske) 
pulmunen (uttales polmoiien). Den er vel kjendt som træk- 
fugl over størstedelen av landet, paa vestlandet ogsaa som 
overvintrende stand- eller strøkfugl, men intetsteds tror jeg 
den indtar en sa a høi plads i befolkningens bevidsthet, og 
intetsteds er den til visse tider av aaret saa karakteristisk for 
landskapet som i Nordland og Finmarken. Dertil bidrar, at 
den ikke alene sammen med kjelden og skjærpiplærken vir¬ 
kelig hører blandt vore først indtræffende trækfugle om 
