— 303 - 
Litt om bakevjer. 
Av Carl Dons. 
II. Tromsøsundets bakevjer. 
Siden jeg sidst skrev litt i »Naturene (i 1916) om dette 
fænomen, har jeg nærmere studert forholdet i mit nærmeste 
arbeidsfelt, Tromsøsundet, og visse eiendommeligheter ved 
bakevjene her har adskillig generel interesse. 
Jeg tar her kun for mig bakevjene i det egentlige Tromsø- 
sund (mellem Tromsøen og fastlandet), og herav har jeg paa 
kartskissen (fig. 1) indtegnet det midtre parti, hvor sundet er 
smalest og strømmen stridest og altsaa kan fremvise de tyde- 
ligste bakevjer. 
Bakevjene følger i det store og hele den generelle regel: 
Inde ved land gaar strømningen overalt i motsat retning av ute 
i sundet. Ved f. eks. indstrømmende vand (»Sørstraumen«) 
siger altsaa våndet nordover i alle bugtene. 
De enkelte bakevjer har jeg nummerert I—VII. Deres 
dimensioner retter sig selvfølgelig efter bugtens størrelse; saa- 
ledes er nr. I og V overordentlig lange og brede; men da sundet 
der i den nordlige del er forholdsvis bredt, gaar disse bak¬ 
evjer betydelig langsommere end de som ligger i den smaleste 
del av sundet; i motsætning til disse kan saaledes f. eks. nr. II 
og III være ganske kraftig utviklet. 
Tromsø egentlige havn er kunstig; den dannes av 2 ut- 
stikkende stenmoloer (»Nord- og Sør-jetéen«). Forbi Nord- 
jetéen er strømmen særlig strid; her er nemlig sundet ikke 
bare smalest; men det har i det hele tat et forholdsvis litet 
tversnit. 1 ) 
Ved flo-strømmen, som eksempelvis er antydet paa kart¬ 
skissen, kan saaledes vandets nivaa paa begge sider av jetéen 
være temmelig forskjellig — særlig ved springflo. 
Paa nordsiden foregaar der da en opstuvning av vand, 
som hjælper til at sætte loget større fart i bakevje V. Paa 
sydsiden foraarsaker derimot strømmen en sterk sugning, som 
D Her ligger den i min forrige notis omtalte lysbøie. 
