832 — 
evje er omvendt proportional med bakevjens størrelse; end- 
videre avtar den i intensitet med avstanden fra den forbi- 
dragende strøm; endelig varierer styrke og retning med dennes. 
Paa grund av den sterke tidevandsbevægelse har vi bak¬ 
evjer mange steder her i Nord-Norge, særlig i trange sund og 
krokete løp, f. eks. i Tjellsundet, Gisundet, Tromsøsundet o. s, v. 
— for bare at nævne dem jeg selv har studert. 
Som et specielt eksempel vil jeg denne gang omtale 
Tjellsundet (mellem Harstad og Lødingen), hvor jeg vil 
fremhæve 3 noksaa forskjellige typer, som viser hvordan dyre¬ 
livet veksler med bakevjen. Disse typer er forøvrig rent speci- 
elle og maa ikke opfattes som generelle. 
Her ligger saaledes Sør-Lavangen (kartskissen 
fig. 6); denne fjord er en stor, sækformig utvidelse av sundet; 
Fig. 7. 
Fig. 8. 
Fig. 7—8. Yoldia limatula og Cryptodon Gouldi 
(nat. st.). 
den kan tjene som type paa en meget langsom, næsten stille- 
staaende bakevje, som tilmed er avsperret fra det egentlige 
sund ved en undersjøisk terskel paa ca. 25 m. dyp, mens 
selve fjorddypet gaar ned til det 3-dobbelte; den kan derfor 
betegnes som en lukket bakevje. 
Paa et dyp av 50—75 m. er materialet en ganske tynd ler- 
suppe; denne var fuld av skaller av Yoldia limatula (fig. 
7), Mac om a ca lea re a, Cryptodon Gouldi (fig. 8) 
og Nucula tenuis. Jeg vil betegne det som et Y o 1 dia- 
ler. Av de nævnte mollusker var det imidlertid paa dette dyp 
kun Cryptodon som var levende; de 3 andre var sub- 
fossile og især de 2 førstnævnte var tilstede i mængde. Av 
andre dyr var det væsentlig enkelte polyehæter, f. eks, 
Pectinaria hyperborea (fig. 9) samt en echinoderm, 
Ctenodiscus crispatus, som befolket denne havbunds- 
ørken, hvor endog foraminifererne manglet totalt. 
