— 378 — 
Fuglestener. 
Av dr. Hans Reusch. 
Da jeg isommer besøkte en torvmyr paa Byneset ved 
Trondhjem, fortalte en av arbeiderne mig, at man en og anden 
sjelden gang i myren traf hoper (valnødstore?) av smaa stener 
av størrelse omtrent som havrekorn. De formodes at ha været 
i maven paa aarfugl eller anden storfugl, som hadde dødd og 
raatnet paa vedkommende myr. Enkelte av disse stener skal, 
fortalte arbeideren videre, være tjenlige til, naar man har 
faat ind paa øiet noget »rusk«, at fjerne dette. 
Senere kom jeg til Heimdalsmyren i syd for Trondhjem. 
Der kunde M i c h e 1 Rosten, en intelligent mand, ogsaa for- 
tælle mig om fuglestenene, og han hadde til og med opbevart 6 
stykker, som han hadde fundet liggende sammen; paa stedet 
hvor de fandtes var der ikke flere end disse 6. Han forærte 
mig dem. De bestaar av hvit kvarts, og fuglestener skal efter 
giverens sigende altid eller saa godt som aitid bestaa derav. 
Hønsefuglene, hvortil tiur, aarfugl og rype hører, lever 
som bekjendt av planteføde. Da frø og andre haarde plante¬ 
dele ikke kan tygges i fuglenes mund, har de til gjengjæld en 
formave eller kraas med haarde vægger, hvor føden blir malet, 
og for at hjælpe paa opknusningen er det at fuglene sluker 
smaa stener. Kokkepiker, som pleier at rense fugl, kjender 
dem vel. Naar dyrene har spist for meget, gulper de gjeme 
op en del av kraasens indhold i form av baller; om stener kan 
komme ut paa denne maate har der ikke kunnet skaffes op- 
lysninger. 
Professor Wimani Upsala har henledet min opmerksom- 
het paa en liten opsats om fuglestener av en østerriker, 
v. Marilaun (Sitzungsb. Akad. d. Wiss. 1888). Han hadde 
undersøkt en mængde fugler, deriblandt ogsaa ryper fra Norge, 
som i frossen tilstand blev indført til Wien. Hans opgave var at 
finde ut om frø av maveindholdet var spiredygtig; han kom til 
det resultat, at saa var tilfældet med netop slukte frø i opkastede 
baller, men at den fuldstændige behandling av frøene i kransen 
knuste dem, saa de tapte al spireevne. Han fandt optil 20 
stener i en kraas; i tiurens var der stener, som kunde opnaa 
