kert gjøre det mulig bedre end hittil at arbeide henimot dette 
rnaal. Likesom undertegnede vil utvilsomt ogsaa »Naturen«s 
læsere være de tre herrer taknemlig for den interesse de har 
vist tidsskriftet og dets betydningsfulde opgave, idet de har 
e stillet sin fagindsigt og erfaring til raadighet for redaktionen. 
Bergens museum, Iste januar 1917. 
Jens Holmboe. 
Aarslag i sandsten. Et av de emner, som i hoi grad inter¬ 
esserer de skandinaviske geologer, er den av den svenske 
forsker De Geer iverksatte tælling av lag i ler. Hvert lag 
antages dannet i et aar, og man kan altsaa under denne for- 
utsætning direkte tælle sig til hvor lang tid en leravleiring 
har trængt for at avsættes. Her i Norge har statsgeolog Rek- 
stad, saaledes som omtalt her i tidsskriftet side 28 (1916) talt 
2064 aarslag i ler ved Moen i Aardal, Sogn. 
Øen Edø ved Smølen nordligst i Romsdals amt bestaar av 
konglomerat vekselleiret med sandsten. Konglomeratet er 
dannet av rullestener som i tidens løp er blit sammenkittet, 
sandstenen av sand. Den her avbildede klippe som manden 
staar paa, viser bergartene. 
Lagene var oprindelig dannet flattliggende, men er siden 
reist op saa de staar lodret; det prikkede er konglomerat, de 
lyse lag deri er sandsten. Bergartene tilhører den devoniske 
formation; avleiringen av lagene begyndte i oversilurisk tid. 
En avhandling om egnens geologi, Reusch: Nogen bidrag til 
Hitterens og Smølens geologi, staar i Norges Geologiske Under¬ 
søkelses Aarbok for 1914. 
Hvad opmerksomheten nu særskilt skal fæstes ved er den 
store regelmæssighet som lagningen viser over adskillige 
strækninger paa Edø. Sandstenens og konglomeratets lag 
veksler særdeles vakkert, det ene med det andet. Dette har 
bragt mig paa den tanke, at man muligens har for sig et vid- 
nesbyrd om aarstidernes veksling i den fjerne geologiske tid 
