34 
omraader ligger altsaa meget langt fra hinanden og er meget 
smaa i Udstrækning i Forhold til hvad der er Reglen hos 
Havgræsserne. For at forklare dette mærkelige Forhold kan 
man tænke sig følgende: I tidligere Perioder beboede Slæg- 
ten et stort uafbrudt Omraade rækkende fra det nuværende 
Middelhavs Plads til Australien. Af en eller anden Grund 
døde den ud i Midten af Omraadet, — maaske egnede de 
tropiske Forhold efter Adskillelsen af Middelhavsomraadet fra 
det indiske Hav sig ikke længere for den —, og den trak sig 
Fig. 11. Udbredelsen af Enhalus acoroides [o], mdopacifi.sk; Cy- 
modocea antarctica og Posidonia australis australsk; 
Phyllospadip [^], nordpacifik; og Cymodocea nodosa [ y ,7 1, 
Middelhavsgruppen. 
tilbage mod Syd og Nord, saaledes at Nutidens to Arter med 
deres to smaa Udbredelsesomraader er de sidste Rester af 
en uddøende Slægt, vel sagtens en af de ældste Blomster¬ 
planter. 
4. Middel havs-Gruppen (Fig. 11). I Middel¬ 
havet findes 4 Arter Havgræs, nemlig en Posidonia- 
Art (P. ocean i ca. Fig. 12), en Gymodocea - Art 
(C. nodosa) og 2 Z o s t e r a - Arter (Z. marina og 
Z. nana); men de sidste to er ikke indskrænkede til 
Middelhavet og derfor ikke karakteristiske for det ud 
fra vort Synspunkt. Der bliver altsaa kun to »ægte« . Mid¬ 
delhavs-Arter tilbage. Af disse er den ene (Posidonia) 
