112 
de viser ogsaa denne tvedeling tydeligere end nogen tidligere 
optagelse, jeg har set. 
1 fig. 9 er reproducert et av disse billeder. En speciel 
interesse har ogsaa dette fotografi da det er optat netop i den 
periode, vi her behandler. 
Der er et utpræget minimum i koronastraalingen i solens 
ækvator (den magnetiske og heliografiske ækvator falder efter 
Fig. 9. Sdlkorona 21de august 1914 
(efter Miethe, Seegert og Weidert). 
ai sandsynlighet paa det nærmeste sammen), og et utpræget 
maksimum paa hver side av denne. 
I den magnetiske stormfuldhet er altsaa ogsaa denne tve¬ 
deling av straalebundten fra solen overordentlig tydelig merk¬ 
bar. De magnetiske stormer er sterkest naar man befinder 
sig længst borte fra solens 'ækvator, længst mulig inde i det 
tætteste straalefelt. For langt væk fra dette plan kommer 
vi antagelig aldrig, da sol-ækvatoren kun danner en vinkel 
paa ca. 7° med ekliptiken. 
