134 
den anden er logiker eller analytiker. Man faar det indtryk, 
at den ældre Sars for det meste gjorde sine opdagelser rent 
intuitivt og verificerte dem efterpaa ved undersøkelser, mens 
den yngre opbygger sine slutninger gj en nem en mesterlig 
behandling av materialet. Forøvrig maa man jo vente, at 
G. 0. Sars med sine kunstneriske anlæg ogsaa kan være en 
intuitionens maiid. Det paafund, at gjenoplive de indtørrede 
organismer fra mudderet i australske og afrikanske sjøer i 
forsøksakvarierne ved universitetet, er et merkelig intuitivt 
grep. Men jeg tror, at den ovenfor givne karakteristik i 
hovedsaken er rigtig. 
I de sidste decennier har G. 0. Sars udelukkende arbei¬ 
det med krebsdyrenes vidtløftige gruppe. Han har ogsaa 
underlagt sig disse dyr. over den hele jord fra polhavet til 
troperne. Fra hans verksted er der utgaat en mangfoldighet 
av større og mindre avhandlinger, og naar han nu paa sin 
ottiaarsdag av en kollega ved universitetet (T. Odhner) 
blev kaldt princeps carcinologorum, er det vist 
ikke nogen urigtig betegnelse. Hovedverket er dog hans 
monumentale beskrivelse av Norges krebsdyr, An account 
of the crustacea of Norway, hvorav 5 store bind er 
færdig og det 6te nærmer sig sin fuldendelse. Maatte det 
lykkes den gamle forsker at føie endnu flere bind til dette 
standardverk. 0. Nordgaard. 
Stenaldershelleristninger i det sydøstlige Norge. 
Av Jan Petersen. 
Siden Osebergskibet kom for dagens lys, er det ingen av 
de forhistoriske perioder som har tiltrukket sig saa megen 
opmerksomhet blandt arkeologerne her i landet som sten- 
alderen. Først de flere nyopdagede megalitiske stenalders- 
graver paa begge sider av Kristianiafjorden, de to sidste fun- 
det sommeren 1916 paa Rødtangen i Hurum, dernæst de 
mange nyopdagede stenaldersbopladser særlig ved Romsdals- 
kysten, som paa en overraskende maate har aabenbaret en rik 
bopladskultur fra stenalderen, muligens tildels fra ældre sten- 
alder. Og nu det sidste aars tre stenaldershelleristningsgriip- 
