152 
hvorved Nobels yngste bror og hans kemiker omkom. Nobel 
fik snart en provisorisk fabrikation igang, men snart indtrai 
den ene frygtelige eksplosion efter den anden rundt om i 
Europa og Amerika og der hævet sig mange røster for at 
det skulde være forbudt at fremstille et saa farlig sprængstof. 
En stor del av de mange ulykkestilfælder skyldtes imidlertid 
en grænseløs uforsigtighet, og det lyktes Nobel at faa dan¬ 
net et aktieselskap, som i 1865 bygget en ny fabrik i Vinter- 
viken ved Stockholm og det følgende aar en fabrik ved Lys¬ 
aker ved Kristiania (i 1875 flyttet til Engene i Hurum), og i 
1875 var der oprettet ialt 15 fabrikker rundt om i verden. 
Nitroglycerin er en ufarvet væske med en ubehagelig søt 
smak og giftig. Den eksploderer likesom nitrocellulose ved 
støt eller slag eller bedst ved anvendelse av et initialspræng- 
stof som knaldkviksølv. 
Paa grund av sin store ømfindtlighet brukes ikke nitro- 
glycerinen i ren tilstand, men derimot opsuget i eller blandet 
med et andet stof, hvorved ømfindtligheten blir betydelig 
mindre. Et saadant stof hadde Nobel iundet allerede i 1866, 
nemlig kiselgur og det følgende aar kom det nye sprængstof 
d y n a m i t i handelen, og det hadde saa store fordeler, at det 
snart gik sin seiersgang over hele verden 1 ) og la den første 
grundvold til Nobels store formue (ca. 36 millioner kroner), 
der som bekjendt danner grundlaget for de av Nobel opret- 
tede 5 store fonds. 
Dynamit kan deles i 2 hovedgrupper, nemlig de sorter, 
som har et inaktiv »opsugestof<< for nitroglycerin (kiselgur- 
dynamit) og saadanne hvor ogsaa opsugestoffet deltar i om- 
sætningen (sprænggummi og gummidynamit). Førstnævnte 
dynamitsorter (50—75 deler nitroglycerin og 50—25 deler kisel¬ 
gur) er nu næsten helt fortrængt av de sidstnævnte. 
Sprænggummi som blev opdaget av Nobel i 1875 
bestaar av 90—93 deler nitroglycerin og 10—7 deler kollodium- 
bomuld; den er et meget kraftig sprængstof med stor støtkraft, 
hvorfor den egner sig særlig ved sprængning i meget haardt 
fjeld. Den er betydelig mindre ømfindtlig end gurdynamit, saa 
1 ) Verdensproduktionen var i 1867 11 tons, 1876 5000 t. og 1902 
ca. 62 000 t. 
