185 
dem mere levende og indtrængende. Disse dyrefigurer paa 
Ekeberg, paa Aaskollen og paa Gjeithus stiller det spørs- 
maal til os: Hvem er det som har hugget disse figurer ind i 
fj eldet, hvilken race tilhørte de og i hvilket forhold staar vi 
til denne race? Besvarelsen av dette spørsmaal vil være 
besvarelsen av det største spørsmaal ved behandlingen av 
Norges stenalder, den tid da saa at si grundlaget for det 
norske folk blev lagt. 
De magnetiske stormers betydning i meteorologien. 
Av 0. Krogness, 
(Fortsat fra s. 120). 
III. 
Der er altsaa paavist en række eiendommelige perioder 
i de magnetiske stormer. Hertil skulde muligens svare til¬ 
svarende forandringer i solens varmestraaling, og der kan 
tænkes muligheter for at tinde lignende perioder i de mete¬ 
orologiske forhold. 
Vi skal se litt nærmere paa dette. 
Som ovenfor nævnt var der en viss sandsynlighet for at 
den elektriske utstraaling i minimumsaar iallefald utgik fra 
fakler og calcium-flocculi eller fra omraader nøie forbundet 
med disse. 
Det er jo videre neppe tvilsomt, at man i disse dannelser 
netop har særlig sterkt ophetede partier av solen. 
Naar disse vender mot jorden skulde man derfor kunne 
anta at solstraalingen vilde bli særlig intens. De seneste 
bestemmelser av solarkonstanten (jfr. s. 70) har ogsaa som 
ovenfor nævnt ført til det resultat at der virkelig eksisterer 
ganske betragtelige kortvarige variationer i solstraalingens 
intensitet. 
Nu har for nylig Wallén i temperaturkurven for Upsala 
fundet en eiendommelig 14- og 27-dagsperiode, som han ikke 
kan forklare. Han antyder at den muligens kunde tæn¬ 
kes at staa i forbindelse med maanens bevægelser. 
