217 
De største og bedst beliggende kulfelter paa Spitsbergen 
er nu paa norske hænder. 
Kuldriften deroppe har naturligvis mange og store van¬ 
skeligheter at kjæmpe med, betinget av landets isolerte be¬ 
liggenhet, den korte skibningstid paa grund av ishindringer, 
det barske klima og den lange mørketid. Men paa den anden 
side har man der mange store fordeler fremfor kuldistrik- 
ter i andre land: Gruberne er fri for vand og grubegas, 
og temperaturen holder sig lav, der trænges litet tømmer 
til forbygning, kullene kan tages ut gjennem stoller, saa man 
slipper anlæg av kostbare schakter, grunden koster intet, og 
sætninger i overflaten foraarsaker ingen skade. Paa grund 
av de gunstige forhold i gruben viser det sig at produktionen 
pr. arbeider i gruben er større paa Spitsbergen end f. eks. i 
England, og det tiltrods for at der har været anvendt væsentlig 
norske arbeidere uten lang øvelse i kulbrytning. Følgende 
tabel viser dette: 
Gjennemsnitlig daglig 
Distrikt. produktion 
pr. mand i gruben. 
Northumberland. 1.47 
— 2' 7". 1.50 
— 4'9". 1.50 
Durham . 1.33 
. 1.92 
— . 1.21 
South Wales . 1.22 
— . 1.21 
Staffordshire. 1.70 
Yorkshire. 1.36 
Spitsbergen .. ... 2.29 
— 2.29 
De britiske data er tat fra Iron & Coal Trade Review, 
Dec. 19, 1913. 
Ogsaa paa Bjørnøen, som ligger 60 sjømil nord for Norge, 
er der betydelige leier av gode kul, tilhørende devonforma- 
tionen. Disse kulfelter eies ogsaa av et norsk selskap. 
Naar man betænker at der hvert aar gaar ut av landet 
mindst 50 millioner kroner til vore kulindkjøp, og naar det 
