218 
endvidere viser sig at hele vor kulimport kan stanse eller i 
høi grad vanskeliggjøres, og naar vi videre vet at vi fra Spits¬ 
bergen og Bjørnøen kan dække, om ikke hele, saa dog en 
væsentlig del av vort behov, saa maa der være al mulig op- 
fordring til at vie disse kulfelter den største opmerksomhet og 
planmæssig arbeide paa at øke vor produktion deroppe. 
Figurer ne i denne opsats er tat fra en artikel av inge¬ 
niør Henr. Lund om stenkul i »Tidsskrift for Bergvæsen« nr. 1, 
1917. Klichéerne er velvillig utlaant av »Teknisk Ukeblad«s 
redaktion. 
Tælen langs Dovrebanens heifjeldsstrækning. 
Av dr. philos. Gunnar Holmsen. 
I høifjeldet og i det nordlige Norge finder man her og der 
tæle, som aldrig gaar ut av jorden. Det er dog kun meget 
sparsomme oplysninger literaturen gir om disse ting, mu¬ 
ligens fordi de har været forlitet paaagtet. 
I >Naturen« for 1901 har dr. R e u s c h git et par med¬ 
delelser om evig frossen jord i det nordligste Norge. Ved 
Moskogaissa grube blev der fundet en 18—20 meter mægtig 
frossen bundmoræne, hvis uforvitrede materiale viste, at fro¬ 
sten hadde holdt sig i jorden i lang tid. Efter forfatterens 
mening skriver morænen sig fra bræer, som i den raa og fug- 
tige littorinatid skulde ha skutt sig ned til fjordene. Da saa 
klimaet blev tørrere og koldere, gik isbræerne væk, og de 
efterlatte moræner frøs uten senere at kunne tine op. — I 
nærheten av Karasjok og straks indenfor Yarangerfjordens 
bund har Reusch set frosne tuer, der indeholder is hele aaret 
rundt. 
I »Naturen« for 1896 beretter A. D. om myrer paa Dovre- 
fjeld, som i 1 å 2 fots dybde har været frosne i sidste halvdel 
av august maaned. De frosne steder var altid dækket av 
torvmos, mens græsmyrene var optint. Der kunde endog 
midt i græsmyrene findes smaa holmer eller større tuer, som 
var torvmosdækket og frosne. Fænomenet sættes derfor av 
